Linserka v Liberci: nové kulturní a kreativní centrum. Pro koho – a za jakou cenu?

Linserka – bývalý industriální objekt v Resslově ulici – se po rekonstrukci otevírá jako kulturní a kreativní centrum. Město tím chce nabídnout prostor pro práci, setkávání i program pro veřejnost. Zároveň ale platí, že podobné projekty se nejvíc lámou na tom, zda si najdou stabilní publikum, jasnou náplň a udržitelný provoz. Co přesně Linserka je, kolik stála, kdo ji povede – a co se v ní má dít?

Co je Linserka: příběh místa, které měnilo Liberec

Linserka stojí na vrstvě liberecké průmyslové paměti. Podle oficiálního popisu šlo původně o koželužnu; později objekt koupil podnikatel Christian Linser, který tu rozvíjel výrobu. Na počátku 20. století se v areálu objevují i ambice „nové doby“ – výroba motocyklů značky Zeus a vývoj automobilu, který se v dobových souvislostech zmiňuje jako mimořádný milník. Město Liberec budovu získalo ve 20. letech 20. století a využívalo ji jako městské garáže; z většího areálu se časem zachovala zejména hlavní budova – dnes přestavěná na kulturní a kreativní centrum.

Proč je to důležité: Linserka není „novostavba pro kulturu“, ale recyklace industriálního dědictví – a to v části města, kde se dlouhodobě řeší, jak propojit centrum, brownfieldy a nové městské funkce.

Linserka tak v sobě nese „paměť práce“ – období, kdy se Liberec rychle rozvíjel díky průmyslu, a kdy podobné objekty nebyly výjimkou, ale přirozenou součástí města. Zároveň je to typ domu, který se v posledních desetiletích často dostal na okraj zájmu: výroba zmizela, areály se drobily na menší provozy nebo chátraly a okolí ztrácelo jasnou funkci. V Liberci se tohle téma vrací opakovaně – co udělat s místy, která jsou historicky cenná, ale bez nového využití se z nich stává jen problém.

Dnešní proměna Linserky je proto víc než oprava jedné budovy. Je to pokus ukázat, že i starý industriální objekt může znovu fungovat jako „dům ve městě“: přes den otevřený pro práci, setkávání a tvorbu, večer pro program pro veřejnost. V praxi to znamená, že se tu nemá odehrávat jen jedna velká akce za měsíc, ale spíš pravidelný život – menší koncerty, přednášky, diskuse, výstavy, workshopy, komunitní akce nebo spolupráce se školami a místní scénou.

Z pohledu Liberce je podstatné i to, že Linserka leží v území, které se postupně mění a hledá novou tvář. Když se podobný projekt povede, dokáže do okolí přitáhnout lidi, energii i další služby – a zároveň citlivě zachovat kus historie, který by jinak zmizel. Když se nepovede, zůstane z něj jen drahá budova, do které se chodí sporadicky. Právě proto je u Linserky klíčové sledovat, zda si najde stabilní publikum, jasný program a dlouhodobě udržitelný provoz.

Stávající situace: co se změnilo, kolik to stálo, kdo to zaplatil

Co se fyzicky změnilo

Rekonstrukce znamenala „kompletní přestavbu“ včetně sanací, výměny instalací, úprav dispozic, výtahu, střechy a dalších zásahů typických pro přeměnu staršího objektu na veřejnou budovu s novými požadavky. Formálně to odpovídá popisu veřejné zakázky na stavební práce.

Kolik to stálo – a v jakých číslech

U klíčové stavební části („stavební práce II“) je ve veřejně dohledatelných podkladech uvedena smluvní cena 33 365 798,41 Kč bez DPH, tj. 40 372 616,08 Kč vč. DPH, a dodavatel INSTAV stavební práce s.r.o.
Současně mediální výstupy pracují s celkovou investicí „zhruba“ v řádu desítek milionů korun a popisem, že šlo o výraznou proměnu včetně vybavení a funkčního programu pro veřejnost.
Je fér počítat s tím, že „celková cena projektu“ se může lišit od jedné smlouvy na stavební práce (typicky kvůli vybavení, projekci, technologiím, dozoru, více částem zakázek apod.).

Kdo to zaplatil

Projekt je veřejně spojován s podporou EU v rámci Národního plánu obnovy (NPO) – to je uváděno jak v materiálech k projektu, tak v mediálních výstupech.

Kdo za tím stojí: záměr, provoz a „komu to bude sloužit“

Linserka se prezentuje jako kulturní a kreativní centrum: tedy místo, které má kombinovat veřejný program (akce, přednášky, koncerty) a zázemí pro kreativní práci (coworking, studio, setkávání). Komunikace projektu stojí na tom, že nepůjde jen o „sál na akce“, ale o živý dům – přes den práce a setkávání, večer program.

Komu to má sloužit (prakticky):

Veřejnosti: koncerty, přednášky, tematické večery, otevřené dny, komunitní akce.

Kreativcům a studentům: coworking („Coffice“), studio/výstavní prostor, networking a profesní debaty.

Městu: kultivace místa v širším území „Papírák“ a posílení kulturní infrastruktury v Liberci.

Kdo na tom vydělá:

V první rovině jde o veřejnou investici, kde „výdělek“ není primární cíl – smyslem je služba, oživení a rozvoj. Reálně ale zakázky a služby (stavba, projektování, technické dodávky, případně nájmy a provozní služby) vytvářejí ekonomickou stopu: stavební dodavatel je přímo dohledatelný, stejně jako část smluv a dokumentů k přípravě projektu. [3] [4] Zda a jak bude Linserka generovat vlastní příjmy (pronájmy, vstupné, bar/catering, partnerství), je už otázka provozního modelu – ten se v běžně dostupných veřejných podkladech pro čtenáře často neobjevuje v jedné „přehledové“ podobě.

Program: přehled akcí (termíny, časy, vstupné, anotace)

Níže je výběr akcí zveřejněných v kalendáři Linserky (stav v lednu 2026). U části programu je vstupné dobrovolné nebo nejsou klasické vstupenky v prodeji – jde tedy spíš o komunitní/otevřený formát než o „lístkovou kulturu“.

Leden 2026

Pátek 16. ledna 2026, 10:00–18:00 – Otevřený Coffice a Studio
Otevřený coworking a výstavní prostor: přijít lze pracovat, studovat, setkat se. (Bez prodeje vstupenek.)

Pondělí 19. ledna 2026, 18:00 – Missing přednášky
Přednáška (Ondřej Tregler) o cestě od TUL k zahraniční zkušenosti v oblasti fashion designu; cíl je propojovat studenty napříč obory. (Bez prodeje vstupenek.)

Středa 21. ledna 2026, 18:00 – Offcity LAB (téma architektura)
Otevřená diskuse o profesní realitě architektů v Liberci a startu po škole; hosté z lokálních ateliérů. Vstupné: dobrovolné.

Únor 2026

Středa 11. února 2026, 19:00 – Pecha Kucha (téma „Nádech“)
Licencovaný formát 20×20, rychlé prezentace a setkávání lidí napříč obory. (Bez prodeje vstupenek – detaily k distribuci vstupů je vhodné ověřit přímo u pořadatelů/události.)

EDUcage (uvedené termíny bez anotace)

Středa 28. ledna 2026, 19:00 – EDUcage (bez detailního popisu na stránce události)

Úterý 24. února 2026, 19:00 – EDUcage (bez detailního popisu na stránce události)

Den otevřených dveří (důležitý signál „jak to chce Linserka dělat“)

Pátek 20. prosince 2025, 10:00–20:00 – Den otevřených dveří
Kombinace „prohlídky + hudba + setkávání“ (včetně večerních koncertů) a explicitní pozvánka pro veřejnost ukazuje, že Linserka chce stát na mixu komunitní přístupnosti a kulturního programu. Součástí sdělení je i informace, že rekonstrukce proběhla s podporou EU/NPO.

Místo pro kulturu. Místo pro koho?

Tohle je jádro sporu, který se v Liberci (a nejen v něm) vede u každého „kreativního centra“: aby projekt neskončil jako klub pro úzkou scénu, musí mít dvojí čitelnost:

Pro běžného obyvatele
„Vím, co si tu mám přijít zažít.“ Tedy jasný program (koncert, přednáška, výstava), srozumitelné vstupné, dobrá dostupnost a pocit, že je to „i pro mě“.

Pro kreativní profese a studenty
„Vím, co tu můžu dělat přes den.“ Coworking, studio, setkávání, mentoring, propojení na praxi – a hlavně pravidelnost. Jednorázové akce samy o sobě scénu neudrží.

Pro město
„Vím, co za to dostanu.“ Tedy veřejný přínos: oživení území, kulturní nabídka, vzdělávání, komunitní síť, dopady na centrum města.

Linserka zatím (podle veřejně komunikovaných materiálů a prvních typů akcí) sází spíš na otevřené formáty a propojování komunit (studenti, architektura, design, přednášky). To je dobrý start – ale klíč bude v tom, jak rychle přibude „stabilní páteř“ programu, kterou si lidé spojí přímo s Linserkou.

Výkřik nebo udržitelný projekt: podle čeho to poznáme do 6–12 měsíců

Udržitelnost kulturně-kreativních center se obvykle láme na třech otázkách:

Programová disciplína
Ne „hodně akcí“, ale jasné série: například jeden pravidelný hudební večer, jedna vzdělávací linie, jeden komunitní formát, jeden profesionální networking. Pokud se program bude měnit chaoticky, publikum si nevytvoří zvyk.

Publikum a „vstupní brána“
Coworking a otevřené dny jsou skvělé, ale veřejnost často potřebuje jednoduchý důvod přijít poprvé. Jakmile přijde jednou, teprve pak se učí, „co to je“. Den otevřených dveří je přesně ten typ „prvního kontaktu“, který by měl mít pokračování.

Finance a transparentní provozní model
Město může dotovat provoz – to je běžné. Klíčové ale je, aby bylo srozumitelné:

jaké jsou priority (komunitní vs. komerční pronájmy),

jaké jsou cíle (návštěvnost, obsazenost, počet projektů),

jak se bude měřit přínos.

Z pohledu veřejnosti je to jednoduché: čím více konkrétních dat (otevírací doba, obsazenost, ceník pronájmů, návštěvnost, partnerské projekty), tím menší prostor pro „dojmy a hádky“.

Linserka jako pokus o smysluplné oživení

Linserka je ambiciózní pokus proměnit industriální stopu v živé kulturní a kreativní centrum. Čísla ukazují, že jde o velkou veřejnou investici, která se bude hodnotit podle toho, zda se do ní „vrátí život“: pravidelný program, otevřenost pro veřejnost i užitečnost pro kreativní komunitu. V nejbližších měsících rozhodne hlavně tempo a kvalita dramaturgie a to, jak srozumitelně bude projekt komunikovat pravidla, cíle a přínosy.