Kultura v Libereckém kraji obstála. Rok 2025 skončil v plusu, ale verdikt má i otazníky

Kulturní příspěvkové organizace Libereckého kraje uzavřely rok 2025 v plusu, pokračovaly v digitalizaci, investicích i výrazném programu a některé uspěly i mimo region. Pro obyvatele to znamená víc než jen výstavy, knihy nebo víkendový výlet: jde o veřejnou službu, vzdělávání, turistiku, prestiž kraje i peníze, které mají být využity smysluplně.

Sedm krajských kulturních příspěvkových organizací skončilo rok 2025 s celkovým výsledkem přes 1,3 milionu korun.

Data ukazují silnou návštěvnost knihoven, muzeí, galerií, památek i kulturních akcí, ale kompletní přehled za rok 2025 zatím chybí.

Hlavní výzvou je dostupnost kultury mimo centra, měření skutečného dopadu a vysvětlení, co veřejnost za vložené peníze dostává.

Kultura bývá v rozpočtových debatách občas zařazena do přihrádky „hezké, ale ne nutné“. Jenže právě kulturní instituce často rozhodují o tom, zda kraj působí jako živé místo k životu, nebo jen jako prostor mezi prací, obchodním centrem a parkovištěm. Knihovna, muzeum, galerie, zoologická či botanická zahrada nejsou ozdoba. Jsou to místa, kde se potkává vzdělávání, volný čas, turistika, paměť regionu a schopnost společnosti nezakrnět.

Liberecký kraj teď zveřejnil bilanci svých kulturních příspěvkových organizací za rok 2025. Na první pohled je pozitivní: všech sedm krajských organizací splnilo finanční plány, dohromady skončily s kladným výsledkem přes 1,3 milionu korun a vedle běžného provozu zvládaly investice, digitalizaci i programové novinky. To je dobrá zpráva. Neznamená ale, že by bylo hotovo a že není co kontrolovat. U veřejně placené kultury nestačí vědět, že „to vyšlo“. Podstatné je i to, komu slouží, kolik lidí ji skutečně využívá, zda se dostává mimo centra a zda veřejné peníze proměňuje v něco, co má dlouhodobý smysl.

Verdikt za rok 2025: krajské kulturní organizace obstály

Liberecký kraj zřizuje sedm kulturních příspěvkových organizací: Krajskou vědeckou knihovnu v Liberci, Oblastní galerii Liberec, Muzeum Českého ráje v Turnově, Severočeské muzeum v Liberci, Vlastivědné muzeum a galerii v České Lípě, Botanickou zahradu Liberec a Zoologickou zahradu Liberec. Právě tyto instituce jsou základní kostrou krajské kulturní infrastruktury.

Za rok 2025 vykázaly dohromady hospodářský výsledek 1 329 666,49 Kč. Nejvyšší přebytek měla Zoo Liberec, a to 442 632,88 Kč. Oblastní galerie Liberec skončila v plusu 274 241,50 Kč, Botanická zahrada Liberec 248 521,50 Kč, Muzeum Českého ráje v Turnově 214 152,63 Kč a Vlastivědné muzeum a galerie v České Lípě 150 117,98 Kč. Krajská vědecká knihovna a Severočeské muzeum vykázaly celkový výsledek přesně na nule, protože ztrátu v hlavní činnosti dorovnaly výnosy z doplňkové činnosti.

To je důležitý detail. Úspěch tu neznamená „zisk“ v podnikatelském smyslu. Příspěvková organizace nemá být továrna na peníze. Má plnit veřejnou službu. Přebytek v řádu stovek tisíc korun je spíš známka provozní kázně než důkaz bohatství. Zároveň ale platí, že pokud některé instituce dorovnávají ztrátu hlavní činnosti z doplňkových aktivit, například z pronájmů, prodeje, služeb nebo kavárenského provozu, ukazuje to i jejich citlivost na výpadky vedlejších příjmů.

Co je příspěvková organizace a proč není totéž co běžný spolek nebo firma

Příspěvková organizace je zvláštní typ veřejné organizace. Zřizuje ji stát, kraj nebo obec pro činnosti, které jsou veřejně důležité, většinou neziskové a zároveň natolik rozsáhlé nebo složité, že potřebují samostatnou právní osobnost. Tak to vymezuje zákon o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů.

V praxi to znamená jednoduchou věc: krajská knihovna, muzeum, galerie nebo zoo nejsou „běžný podnik“. Mají zřizovatele, veřejný majetek, veřejné rozpočty, kontrolu, povinně zveřejňované dokumenty a úkol, který není možné měřit jen tržbou na pokladně. Firma si může říct, že dělá jen to, co vydělává. Příspěvková organizace má zajišťovat i to, co je pro veřejnost potřebné, ale samo se neuživí: vzdělávací programy pro školy, péči o sbírky, odborné zázemí, ochranu paměti regionu, dostupnost kultury pro rodiny, seniory nebo děti.

To neznamená, že se u nich nemá hlídat efektivita. Naopak. Právě proto, že jsou placené z veřejných peněz, je třeba sledovat nejen účetní výsledek, ale i kvalitu programu, návštěvnost, dostupnost, práci se školami, digitalizaci, stav budov, energetickou náročnost a schopnost přitáhnout peníze z grantů, projektů nebo vlastních výnosů.

Rok 2025 nebyl jen účetní nula. Přinesl i program, ocenění a investice

Krajská bilance za rok 2025 není postavená jen na účetních číslech. Botanická zahrada Liberec připomněla 130 let své existence, zaznamenala třetí rok rostoucí návštěvnosti a podle kraje ji navštívilo přes 86 000 lidí. Zároveň otevřela BotanKafé a dál pracovala s národní sbírkou masožravých rostlin. Muzeum Českého ráje v Turnově mělo přes 64 000 návštěvníků, tedy výsledek blízký historickému rekordu, a ruční broušení drahých kamenů se posunulo do nominace na zápis do seznamu nehmotného kulturního dědictví UNESCO.

Krajská vědecká knihovna v Liberci oslavila 25 let od otevření „Stavby smíření“, rozvíjela digitalizační pracoviště v rámci Národního plánu obnovy a připravovala koncept Kreativní knihovny. Zoo Liberec pokračovala v modernizaci areálu, chovatelských úspěších i projektu LIFE4ZOO, který řeší hospodaření s vodou. Oblastní galerie Liberec pod novým vedením vsadila na výraznější výstavní program včetně mezinárodních jmen. Vlastivědné muzeum a galerie v České Lípě uspělo s projektem Narativ 1945 a Severočeské muzeum v Liberci získalo za výstavu „Lidé ve válce“ ocenění za nejlepší výstavní projekt roku 2025.

To všechno dohromady ukazuje, že krajské kulturní instituce nejsou jen správci budov a sbírek. V lepším případě fungují jako aktivní veřejné instituce: učí, připomínají dějiny, přitahují návštěvníky, vytvářejí prestiž regionu a snaží se reagovat na současná témata. Slovo „moderní“ tu ale nesmí znamenat jen nový vizuál nebo hezkou kavárnu. Moderní instituce je taková, která umí pracovat s veřejností, daty, školami, digitálním obsahem, přístupností a dlouhodobou udržitelností.

Kolik lidí kulturu v kraji skutečně využívá

U roku 2025 zatím veřejně vidíme hlavně dílčí údaje z krajské zprávy. U některých organizací známe konkrétní návštěvnost, u jiných spíš popis programu, ocenění a investic. Pro širší obrázek je proto důležité podívat se na poslední souhrnná statistická data Českého statistického úřadu za rok 2024.

Ta ukazují, že kulturní infrastruktura v Libereckém kraji je rozsáhlá. V roce 2024 zde bylo 220 knihoven včetně poboček a 58 kin. Veřejné knihovny měly 44 743 registrovaných čtenářů, fond přes 2,7 milionu knihovních jednotek a provedly téměř 1,48 milionu výpůjček. Muzea, památníky a galerie v kraji měly podle ČSÚ 337 516 návštěvníků expozic a výstav, což bylo meziročně o 4,7 % více.

Ještě zajímavější jsou památky. Placeně zpřístupněné památky v kraji navštívilo v roce 2024 563 827 lidí, což bylo sice o 2 % méně než v předchozím roce, ale kulturní akce pořádané na památkách přilákaly 410 656 návštěvníků, tedy o 34,8 % více. To je nenápadné, ale důležité číslo. Ukazuje, že lidé už často nechtějí jen „projít objekt“. Chtějí zážitek, příběh, koncert, výstavu, festival, komentovanou prohlídku nebo program pro rodinu. Pro Liberecký kraj je to jasný signál: památky mohou být nejen turistickou kulisou, ale živou součástí kulturní nabídky.

Nejnavštěvovanějšími placeně zpřístupněnými památkami, které souhlasily se zveřejněním údajů, byly v roce 2024 Trosky, Sychrov, Frýdlant, Bezděz, Valdštejn a Sloup. To potvrzuje, že kulturní provoz v kraji není jen liberecká záležitost. Významnou roli hraje Český ráj, Českolipsko, Frýdlantsko i památky mimo největší města.

Ostatní kulturní organizace: krajská sedmička není celý kulturní život

Při hodnocení kultury v Libereckém kraji by byla chyba skončit u sedmi krajských organizací. Vedle nich existuje druhá silná vrstva: městská divadla, kulturní domy, městské knihovny, kina, spolky, festivaly, nezávislí pořadatelé, komunitní centra, soukromé galerie, hudební kluby, tvůrčí dílny nebo lokální kulturní iniciativy.

Typickým příkladem jsou liberecká divadla. Divadlo F. X. Šaldy a Naivní divadlo Liberec nejsou krajské příspěvkové organizace, ale pro kulturní život celého kraje mají zásadní význam. Liberecký kraj na ně přispívá od roku 2022 po dobu deseti let: každoročně 5 milionů korun na investice a opravy a 2 miliony korun na činnost divadel.

Město Liberec zároveň vyhlašuje vlastní fond kultury a cestovního ruchu. Pro rok 2026 má podporovat kulturní projekty, festivaly a přehlídky, ale také kulturní start-upy, inovace, publikace a média. To je důležité, protože živá kultura nestojí jen na velkých institucích. Právě menší projekty často přinášejí nové publikum, experiment, komunitní energii a témata, ke kterým se velká instituce dostává pomaleji.

Pro kraj z toho plyne jedno praktické poučení: pokud chceme hodnotit kulturu poctivě, nestačí číst výroční zprávy velkých organizací. Je třeba sledovat celý ekosystém. Krajské instituce jsou páteř. Městské instituce jsou druhá nosná konstrukce. Nezávislá scéna, spolky, festivaly a komunitní aktéři jsou krevní oběh. Bez nich by kulturní mapa vypadala formálně, ale chudě.

Kolik kraj do kultury vkládá a proč nejde jen o výdaj

Liberecký kraj schvaluje své rozpočty veřejně, rozpočet na rok 2025 byl schválen zastupitelstvem v listopadu 2024 a rozpočet na rok 2026 v listopadu 2025. Právě v těchto dokumentech je nutné sledovat nejen provozní příspěvky jednotlivým organizacím, ale také investiční akce, opravy, projekty, dotace a spoluúčasti.

Vedle vlastních příspěvkových organizací kraj podporuje i širší kulturní činnost prostřednictvím dotačních programů. Program 7.1 „Kulturní aktivity v Libereckém kraji 2026“ je určen na spolufinancování kulturních a uměleckých akcí a projektů v oblasti hudby, divadla, tance, výtvarného umění, fotografických výstav, tradiční lidové kultury a folkloru.

Význam těchto peněz je dvojí. Na jedné straně jde o službu obyvatelům: program pro školy, rodiny, seniory, turisty i místní komunity. Na druhé straně jde o investici do atraktivity regionu. Kulturní instituce pomáhají tomu, aby lidé v kraji nejen bydleli, ale také v něm chtěli zůstávat, pracovat, tvořit a vracet se do veřejného prostoru. Strategie Libereckého kraje pro kulturní a kreativní odvětví do roku 2030 ostatně pracuje s kulturou jako s prostředkem rozvoje komunit, kreativity, vzdělávání a regionální identity, ne jako s luxusním doplňkem.

Srovnání s jinými kraji: Liberecký kraj má kvalitu, ale není velmoc podle absolutních čísel

Při srovnání s ostatními kraji je třeba být opatrný. Praha je v kultuře statistický obr: koncentruje národní instituce, turismus, velké galerie a zahraniční návštěvníky. Porovnávat Liberecký kraj s Prahou mechanicky by bylo nesmyslné. Přesto má srovnání význam, protože ukazuje, kde kraj stojí v celostátním kontextu.

Podle dat NIPOS navštívilo v roce 2024 muzea a galerie v Libereckém kraji 337 516 lidí. V absolutním pořadí to kraj řadí spíše do nižší poloviny republiky. Pro srovnání: Praha měla přes 5,38 milionu návštěvníků muzeí a galerií, Středočeský kraj přes 1,21 milionu a Jihomoravský kraj přes 1,15 milionu. Na druhé straně Liberecký kraj nebyl poslední; za ním skončila například Vysočina.

To neznamená, že kultura v Libereckém kraji je slabá. Znamená to, že kraj nemůže stavět sebevědomí jen na celkovém počtu návštěvníků. Jeho silnou stránkou je spíš hustá síť menších a středně velkých kulturních bodů, vazba na krajinu, památky, sklo, technickou historii, literaturu, architekturu, zoo, botaniku a regionální identitu. V tomto typu kraje není nejdůležitější dohnat Prahu, ale mít chytrou, dostupnou a rozumně rozprostřenou kulturní nabídku.

Ve srovnání se zahraničím: kultura není český rozmar

Evropská data ukazují, že veřejné výdaje na rekreaci, kulturu a náboženství nejsou žádná místní zvláštnost. V roce 2023 vydaly vlády v Evropské unii na tuto oblast celkem 201 miliard eur, což odpovídalo 1,2 % HDP. Samotné kulturní služby tvořily podle Eurostatu přibližně 0,5 % HDP.

Zahraniční srovnání je důležité ještě z jiného důvodu. Moderní kulturní politika se už dávno neptá jen na to, kolik bylo výstav a představení. Ptá se, kdo se na ně reálně dostane. Zda kultura není jen pro vzdělanější, bohatší a mobilnější část společnosti. Zda má člověk šanci dostat se na program i mimo velké město. Zda existují rodinné vstupy, školní programy, bezbariérovost, digitální přístup, program pro seniory, regionální dostupnost a doprovodné vzdělávání. Právě tady se bude v příštích letech rozhodovat, zda jsou instituce opravdu progresivní, nebo jen dobře vypadají v tiskové zprávě.

Plusový výsledek je dobrý, ale nestačí

Krajská bilance za rok 2025 je pozitivní, ale je třeba ji číst střízlivě. Přebytek 1,3 milionu korun u sedmi organizací není obrovská rezerva. Je to spíš provozní polštář. Z pohledu veřejných rozpočtů jde o relativně malou částku, která sama o sobě neříká, zda je program kvalitní, dostupný a přínosný.

Druhá slabina je návštěvnost. U některých institucí kraj uvedl konkrétní čísla, například u botanické zahrady a Muzea Českého ráje. U všech sedmi krajských organizací ale zatím není v jedné veřejné zprávě kompletní přehled za rok 2025: návštěvníci, školní programy, digitální využití, struktura publika, vlastní výnosy, náklady na návštěvníka, investiční potřeby a meziroční srovnání. Bez toho lze říct „rok dopadl dobře“, ale nelze ještě udělat úplný audit.

Třetí otázkou je dostupnost mimo hlavní centra. Liberec má přirozeně největší kulturní váhu, ale kraj nejsou jen Lidové sady, galerie, muzeum a knihovna v krajském městě. Pokud má kultura sloužit celému regionu, musí být vidět i v menších městech a obcích, na Českolipsku, Semilsku, Frýdlantsku, Jablonecku a v perifernějších částech kraje. To nemusí znamenat stavět všude nové instituce. Může to znamenat putovní programy, spolupráci se školami, sdílené výstavy, výjezdy, digitální obsah, regionální festivaly a chytrou podporu lokálních pořadatelů.

Čtvrtá otázka je definice kvality. Ocenění, rekordní návštěvnost a prestižní výstavy jsou výborné signály. Ale veřejná kulturní instituce má být hodnocena i podle toho, zda pracuje s dětmi, školami, seniory, lidmi s nižšími příjmy, lidmi z menších obcí a návštěvníky, kteří do galerie nebo muzea běžně nechodí. Skutečně moderní instituce nečeká jen na své tradiční publikum. Umí si vychovat nové.

Nečekaný signál z dat: památky trochu klesly, ale kulturní akce na nich prudce rostly

Jedno z nejzajímavějších čísel není v krajské tiskové zprávě, ale ve statistice ČSÚ za rok 2024. Návštěvnost placených památek v Libereckém kraji mírně klesla o 2 %, ale návštěvnost kulturních akcí na památkách vzrostla o 34,8 % na více než 410 tisíc lidí.

To je pro kraj velmi dobrá zpráva, pokud ji dokáže správně využít. Znamená to, že historické objekty nemusejí být jen „něco starého na prohlédnutí“. Mohou být scénou pro koncerty, festivaly, divadlo, vzdělávání, komunitní setkání a cestovní ruch. V kraji, který má hrady, zámky, technické památky, sklářskou tradici, industriální dědictví i silnou krajinu, je právě propojování kultury s místem jednou z největších příležitostí.

Co by měl kraj sledovat dál

Pokud má být hodnocení krajské kultury opravdu přesvědčivé, mělo by v dalších letech stát na několika veřejně srozumitelných ukazatelích. Nestačí říct, že instituce „hospodařily dobře“. Dobré by bylo pravidelně zveřejňovat přehled návštěvnosti všech krajských organizací, počet školních programů, počet zapojených škol, vlastní výnosy, výši provozního příspěvku, investice, granty z externích zdrojů, digitální využití sbírek, regionální dosah programu a základní ukazatele dostupnosti.

Ještě lepší by byl jednoduchý veřejný dashboard: sedm krajských organizací, několik srozumitelných ukazatelů a meziroční vývoj. Ne proto, aby se instituce trestaly za každý pokles, ale proto, aby veřejnost viděla, co za své peníze dostává. Kultura se nemá obhajovat dojmem. Má se umět obhájit výsledky, kvalitou a dopadem.

Kultura není ozdoba. Je to obrázek, jak kraj rozumí sám sobě

Kultura v Libereckém kraji za rok 2025 podle dostupných údajů obstála. Krajské organizace neskončily v problému, naopak vykázaly kladný hospodářský výsledek, přinesly viditelné programové úspěchy, pokračovaly v digitalizaci a některé z nich dosáhly na silnou návštěvnost nebo odborné ocenění. To je férové říct.

Stejně férové je dodat, že skutečný verdikt nemůže stát jen na tiskové zprávě a účetním výsledku. Veřejná kultura má být hodnocena podle toho, zda přináší kvalitní program, otevírá se lidem, pracuje se školami, nezůstává jen v centrech, umí využít peníze a dává kraji něco navíc: paměť, vzdělání, sebevědomí, důvod vyrazit ven a důvod být na své místo hrdý.

Liberecký kraj má v kultuře dobrý základ. Má silné instituce, unikátní památky, knihovny, muzea, galerie, zoo, botanickou zahradu, divadla i živou lokální scénu. Další krok je zřejmý: méně obecných pochval a víc srozumitelných dat. Když se podaří ukázat nejen to, kolik kultura stojí, ale hlavně co lidem skutečně přináší, bude se obhajovat mnohem lépe.

Klíčová čísla

7 krajských kulturních příspěvkových organizací

1 329 666 Kč celkový hospodářský výsledek za rok 2025

přes 86 000 návštěvníků Botanické zahrady Liberec v roce 2025

přes 64 000 návštěvníků Muzea Českého ráje v Turnově v roce 2025

337 516 návštěvníků muzeí, památníků a galerií v kraji v roce 2024

563 827 návštěvníků placených památek v kraji v roce 2024

410 656 návštěvníků kulturních akcí na památkách v roce 2024

44 743 registrovaných čtenářů veřejných knihoven v kraji v roce 2024

1,48 milionu výpůjček ve veřejných knihovnách v kraji v roce 2024

Zdroje a kontext

Kulturní organizace Libereckého kraje mají za sebou úspěšný rok, Liberecký kraj, 3. června 2026.

Příspěvkové organizace Libereckého kraje v oblasti kultury, Liberecký kraj.

Kulturní zařízení v Libereckém kraji v roce 2024, Český statistický úřad.

Základní statistické údaje o kultuře v České republice 2024 – Muzea a galerie, NIPOS / Statistika kultury.

Rozpočty Libereckého kraje, Liberecký kraj.

Strategie rozvoje kulturních a kreativních odvětví Libereckého kraje do roku 2030, Liberecký kraj.

Dotační program 7.1 Kulturní aktivity v Libereckém kraji 2026, Liberecký kraj.

Vyhlášení Fondu kultury a cestovního ruchu pro rok 2026, statutární město Liberec.

Kraj opět podpoří liberecké Divadlo F. X. Šaldy a Naivní divadlo, Liberecký kraj.

Zákon č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů, Zákony pro lidi.

Government expenditure on recreation, culture and religion, Eurostat.