Nová hala na sůl v Růžodole: žádný převrat, jen nutná logistika

Liberec (Růžodol) má nové zázemí pro zimní údržbu: hala na posypovou sůl a další materiál, k tomu technologie na solanku. Podle kraje má jít o investici, která zlepší připravenost, sníží ztráty materiálu a může ušetřit peníze díky nákupům mimo sezónu.

Co se v Růžodole postavilo a k čemu to je

V praxi nejde o „sůl jako sůl“, ale o logistiku zimy: kde bezpečně uskladnit posyp, jak rychle ho dostat na auta a jak mít materiál v kvalitě, která funguje při posypu (a zároveň se zbytečně neztrácí). Nové zázemí v areálu cestmistrovství Liberec–Růžodol zahrnuje novou halu na posypové materiály a související úpravy areálu (zpevněné plochy, kanalizace, studna a další objekty). Součástí je i technologie pro přípravu solanky, tedy „mokré soli“, která se používá pro efektivnější posyp.

Co se změnilo proti minulosti: podle podkladů kraje šlo i o náhradu starších objektů – v zakázce je výslovně uvedena demolice dvou stávajících hal a výstavba nové. To obvykle znamená dvě věci: jednak vyšší bezpečnost a životnost (staré objekty mívají limity statiky i provozu), jednak menší ztráty materiálu vlivem počasí.

Převrat to není. Ale může to být „tichá“ úspora a menší riziko průšvihu v sezoně

Je lákavé brát podobnou stavbu jako luxus. Jenže zimní údržba je pro kraj i obyvatele každoroční „kritická infrastruktura“: když sůl není, nebo je špatně skladovaná a slepená, když není kde bezpečně nakládat, dopad jde rychle do bezpečnosti a plynulosti dopravy.

Kraj zároveň otevřeně popisuje ekonomickou logiku: vyšší skladovací kapacita má umožnit nakoupit sůl výhodněji mimo špičku a lépe reagovat na výkyvy trhu či dopravy. A solanka má pomoci s efektivitou posypu. Tohle jsou typické „provozní“ benefity – nejsou na první pohled vidět, ale mohou dělat rozdíl v nákladech i v tom, jestli se v kritickém týdnu neřeší improvizace.

Kolik to stálo: čísla, která se dají ověřit

V tiskové zprávě se objevuje souhrnná částka cca 48 milionů Kč bez DPH.

Z veřejných dokumentů k zakázce se dá dohledat přesná struktura:

Cena sjednaná ve smlouvě o dílo: 43 428 909 Kč bez DPH.

Navýšení ceny dodatky (vícepráce): postupně o 1 244 073,19 Kč, 1 441 089,56 Kč a 1 667 909,74 Kč bez DPH. Celkem tedy zhruba +4,35 milionu Kč.

Součet (smlouva + dodatky): přibližně 47,78 milionu Kč bez DPH, což odpovídá mediálně komunikovanému „cca 48 milionů“.

Důležité je, že navýšení není „schované“: dodatky jsou dohledatelné a obsahují odůvodnění změn (typicky se u staveb objevují geologické/technické skutečnosti, které se naplno ukážou až v průběhu realizace). Samotný fakt navýšení ale zároveň patří mezi věci, které má smysl u podobných investic dlouhodobě sledovat – právě dodatky bývají v Česku častým místem, kde se zakázky prodražují

Komu to prospěje: řidičům i kraji, nejvíc ale provozu Silnic LK

Bezprostřední užitek má provoz zimní údržby: rychlejší a bezpečnější manipulace s posypem, menší závislost na „poslední chvíli“ dodávkách, lepší práce s materiálem (včetně solanky). To se pak přelévá do života obyvatel nepřímo: méně situací „nestíháme“, menší výkyvy v tom, kde a jak rychle se dá zasáhnout.

Zimní údržba bývá řádově velmi drahá agenda a jde o každoroční náklad. Kraj v jiných podkladech uvádí, že zimní údržba silnic II. a III. třídy v Libereckém kraji vychází přibližně na stovky milionů korun za sezónu (v řádu kolem 150 milionů Kč je uváděná hodnota pro „typický“ rok). Jednorázová investice do zázemí tedy není „levná“, ale ve srovnání s ročním provozem je to pořád investice, která se může vracet právě v efektivitě a snížení rizik.

Dvě čísla, která dávají stavbě smysl (a jedno, které hlídejte)

43,43 milionu Kč bez DPH byla cena ve smlouvě.

47,78 milionu Kč bez DPH je cena po třech dodatcích (tedy prakticky „těch 48 milionů“).

+4,35 milionu Kč bez DPH je navýšení dodatky – věc, kterou má smysl kontrolovat i u dalších investic, protože právě dodatky jsou typické místo prodražování staveb.

Co bude stát dál: provoz a „neviditelné“ náklady

O provozních nákladech nové haly se v dostupných veřejných podkladech detailně nepíše. Reálně ale půjde hlavně o běžné položky: údržba objektu, servis technologie pro solanku, energie a revize (a čas lidí). To jsou náklady, které se většinou ztratí v celkových rozpočtech zimní údržby – a proto dává smysl, aby krajská firma průběžně zveřejňovala, zda se slibované úspory (např. díky nákupům mimo sezónu a efektivitě posypu) skutečně promítají do praxe.

Nová hala na sůl v libereckém Růžodole není „převratná inovace“, ale typická infrastruktura, která má smysl hlavně tehdy, když zlepší logistiku zimy, sníží ztráty materiálu a omezí riziko, že v sezóně bude systém narážet na kapacitní strop. Cena se dá ověřit poměrně přesně: 43,43 milionu bez DPH ve smlouvě a 47,78 milionu bez DPH po třech dodatcích – tedy zhruba komunikovaných 48 milionů. Z dokumentů vyplývá standardní soutěžní postup a zveřejněné smlouvy i dodatky; hlavní věc k hlídání jsou (jako u většiny staveb) změny v průběhu realizace a budoucí „drobné“ náklady, které se mohou sčítat.