Bylinková Jílovecká přitáhne rodiny. Semily zkouší, jak má žít stará ulice

Semilská Jílovecká ulice se v neděli 7. června promění v bylinkový festival pro rodiny, děti, zájemce o zdravý životní styl i návštěvníky muzea. Za příjemnou akcí je ale víc než trh a přednášky: pokus oživit historický kout města tak, aby nebyl jen kulisou, ale skutečně používaným veřejným prostorem.

Jsou akce, které křičí z plakátů, a pak akce, které fungují tišeji: přivedou lidi do ulice, kde by jinak jen prošli, posadí je mezi roubenky, dají dětem něco do ruky a dospělým důvod se na chvíli zastavit. Semilský Bylinkový festival patří právě do druhé skupiny.

V neděli 7. června 2026 se Jílovecká ulice stane celodenním místem pro přednášky, pohádky, dílny, komentované prohlídky, regionální stánky, hudbu i posezení. Program začíná v 10:00, vstupné je dobrovolné a návštěvníci s festivalovým náramkem budou mít v den akce vstup do Muzea a Pojizerské galerie Semily zdarma. Na první pohled je to příjemný víkendový tip. Ve skutečnosti je to i dobrý příklad, jak se dá pracovat s malým městským prostorem, historií a lokální identitou.

Proč právě Jílovecká: ulice, která má paměť

Jílovecká ulice není anonymní festivalový plac. Je to úzký historický kout Semil pod Koštofrankem, kde se dochovaly roubenky pojizerského typu. Podle turistických podkladů jde o původní zástavbu z konce 19. a počátku 20. století; do dneška se zachovaly tři roubenky, z nichž dvě jsou přístupné veřejnosti.

Právě v tom je síla festivalu. Bylinky, lidové léčitelství a roubenky k sobě v tomto prostředí patří přirozeněji než stánky naházené na náměstí bez příběhu. Když se podobná akce povede, nejde jen o návštěvnost. Jde o to, že lidé začnou vnímat část města jako místo, které má smysl navštívit, ukázat dětem a spojit si ho s konkrétním zážitkem.

Program je rodinný, ale ne jen dětský

Letošní program míří na několik skupin najednou. Děti mají pohádky O Smolíčkovi a O Budulínkovi, dílničky a detektivní hru Hledání ztraceného elixíru. Dospělí mohou přijít na přednášky o zdravé výživě, permakulturní zahradě, bylinkách nebo prastaré síle léčivých rostlin. Součástí dne budou také komentované prohlídky bylinkových záhonů a expozice léčitelství.

To je dobrá dramaturgie. Rodinné akce často končí u nafukovacího hradu, cukrové vaty a fronty na hranolky. Tady je ambice vyšší: propojit děti, rodiče, místní historii, regionální prodejce a muzeum. Ne všechno musí být převratné. Ale když se v jednom dni potká pohádka, bylinkový záhon, expozice, koncert a výstup na kostelní věž, vzniká program, který má pro menší město velmi slušný dosah.

Léčitelství ano, zázraky ne

Bylinky jsou vděčné téma. Voní, dobře vypadají, patří k venkovské paměti a skvěle fungují na sociálních sítích. Semilské muzeum pracuje s léčitelstvím jako s regionálním fenoménem, pamětí a muzejním tématem. To je legitimní a zajímavé. Bylinková Jílovecká může být skvělá kulturní a vzdělávací akce.

Muzeum z toho udělalo víc než jednorázovou akci

Důležitý je i vývoj. Semilské muzeum v roce 2024 oznámilo rozšíření své nabídky v jíloveckých roubenkách a vznik expozice lidového léčitelství. Podle tehdejší informace převzalo od města dům č. p. 186 v Jílovecké ulici a chtělo v něm vytvořit expozici navazující na předchozí výstavy o léčitelích Jizerských hor, Krkonoš a Českého ráje.

O rok později už muzeum mluvilo o dlouhodobém projektu, který vyústil také v knihu Léčitelé Pojizeří a Podkrkonoší. Ta podle muzejních informací vyrostla z původně menšího záměru do téměř šestisetstránkové publikace, opřené o pamětnická svědectví a archivní průzkum. To je podstatné. Festival se tím nevznáší ve vzduchu jako líbivá „bylinková neděle“. Má za sebou expozici, badatelskou práci, muzejní dramaturgii a konkrétní místo.

Malý prostor, větší dosah

Semily měly podle ČSÚ ke konci roku 2024 celkem 8 022 obyvatel. To není město, které může konkurovat velkým festivalům rozpočtem nebo masovou reklamou. Může ale nabídnout něco jiného: atmosféru, dostupnost, pěší měřítko a program, který se vejde do jednoho historického prostoru.

Právě v tom je praktický přínos pro obyvatele. Rodina nemusí plánovat půldenní cestu do krajského města. Může přijít do Jílovecké, poslechnout si část programu, zapojit děti do dílniček, projít expozici a potkat místní prodejce. Pro město je to zároveň šance ukázat, že kulturní život nemusí stát jen na velkých sálech. Může fungovat i v ulici.

Regionální prodejci nejsou jen doplněk

Festival uvádí také regionální prodejce, občerstvení a posezení. To může znít jako běžný doprovod, ale pro lokální akci je to důležitá část. Pokud se podaří propojit muzeum, drobné výrobce, rodiny a návštěvníky, peníze i pozornost zůstávají aspoň částečně v regionu.

Je ale dobré nepřehánět. Jeden festival nespasí místní ekonomiku. Může však pomoci budovat návyk: že lidé nemusí za každou zajímavou akcí pryč, že stará ulice může žít a že lokální produkty nejsou jen folklorní ozdoba do slavnostního programu.

Nejzajímavější je, že festival má pokračování

Bylinkový festival není izolovaný výstřel. V kalendáři muzea se objevují další navazující akce: například Bylinkový areál plný řemesel v červenci a Bylinkobraní v srpnu. To je možná nejdůležitější detail celé věci. Jednorázová akce přitáhne lidi jednou. Opakovaný program vytváří místo, kam se lidé vracejí.

Jílovecká tak může fungovat jako malý semilský kulturní areál, který nestojí na betonování ani developerské proměně, ale na postupném vrstvení obsahu. Expozice, záhony, přednášky, dílny, rodinné akce, řemesla. Přesně tímto způsobem se z historických koutů měst nestávají mrtvé památky, ale živé body na mapě.

Co z toho mají Semily

Bylinková Jílovecká je lehké téma, ale ne prázdné. Ukazuje, že město může pracovat s tím, co už má: starou ulicí, roubenkami, muzeem, regionálním příběhem a lidmi, kteří jsou ochotni připravit program. Není to velká investiční kauza, ale je to dobrý test městské citlivosti.

Pro návštěvníky je praktická rada jednoduchá: přijít spíš dřív, počítat s programem pro děti i dospělé, spojit festival s návštěvou muzea a nečekat sterilní komerční akci. Silná stránka Bylinkového festivalu je právě v tom, že má být místní, trochu pomalý, trochu voňavý a opřený o konkrétní ulici.

Pokud se Jílovecká zaplní, nebude to důkaz, že Semily objevily zázračný recept na kulturní politiku. Bude to ale slušný signál, že i menší město může z paměti, bylinek a dobrého programu vytvořit akci, která dává lidem důvod být venku — a být chvíli doma ve vlastním městě.

Zdroje a kontext
[1] Muzeum a Pojizerská galerie Semily – Bylinkový festival 2026, program
https://muzeumsemily.cz/cs/akce-v-muzeu/bylinkovy-festival-2026
[2] Město Semily – Bylinkový festival, kalendář akcí
https://www.semily.cz/bylinkovy-festival/a-5660
[3] Město Semily – Muzeum otevře novou expozici v roubenkách
https://www.semily.cz/muzeum-otevre-novou-expozici-v-roubenkach/d-19020
[4] Muzeum a Pojizerská galerie Semily – Na semilském Bylinkovém festivalu pokřtí knihu o léčitelích
https://muzeumsemily.cz/cs/novinky/na-semilskem-bylinkovem-festivalu-pokrti-knihu-o-lecitelich
[5] Kudy z nudy – Jílovecké roubenky v Semilech
https://www.kudyznudy.cz/aktivity/jilovecke-roubenky-v-semilech
[6] Český statistický úřad – Charakteristika okresu Semily