Liberec nabízí 10 milionů na veřejný prostor. Navrhněte, kam je nasypat, aby to nebylo jen na efekt

Liberec znovu otevřel participativní rozpočet a obyvatelé mohou od 1. dubna do 31. května 2026 posílat návrhy, jak zlepšit veřejný prostor, komunitní život nebo městské akce. Na papíře to vypadá velkoryse: 10 milionů korun. V měřítku města s rozpočtovanými výdaji přes 4,76 miliardy korun je to ale spíš chytrý chirurgický nástroj než bagr na velké městské rány.

Liberec má v tomhle směru jednu výhodu: už několik let sbírá nápady, zkouší participaci a má za sebou konkrétní realizace. Má ale i slabinu: když se z participativního rozpočtu stane jen přehlídka drobných milých projektů, město sice získá pár laviček, stezek a hřišť, ale nevyřeší to, co lidi štve denně. A právě tady je potřeba být letos přísnější a chytřejší.

Co se letos otevírá a co z toho pro Liberec plyne

Město oznámilo další ročník projektu Tvoříme Liberec 7. dubna 2026. Podle oficiální informace mohou lidé podávat návrhy od 1. dubna do 31. května. Radnice uvádí dvě základní kategorie: malé projekty do 1 milionu korun a velké projekty do 2 milionů korun. Současně město tvrdí, že na novém webu jsou k dispozici podrobnosti, harmonogram a podmínky letošního ročníku.

Podle podmínek zveřejněných na participativní platformě musí mít návrh přínos pro město, být bezplatně přístupný občanům po většinu dne, ležet na pozemcích města a nesmí městu vytvářet roční provozní náklady vyšší než 10 % pořizovací ceny. Do ceny se počítá i projektová dokumentace, realizace má být zvládnutelná do dvou let a udržitelnost má vydržet minimálně pět let. Je to rozumný filtr: nevyhrává ten nejhezčí obrázek, ale to, co se opravdu dá postavit, udržet a obhájit.

Deset milionů zní velkolepě. V rozpočtu Liberce jsou to drobné s velkým významem

Číslo 10 milionů v titulku funguje. Jenže v kontextu letošního rozpočtu města je potřeba ho přeložit do normální řeči. Liberec na rok 2026 počítá s výdaji 4 761 605 128 Kč. Participativní rozpočet tak představuje přibližně 0,21 % plánovaných výdajů města. To není málo na sousedské a lokální zásahy. Je to ale zoufale málo na to, aby participativní rozpočet suploval zanedbané systémové investice, velké dopravní uzly nebo dlouhodobě odkládané rekonstrukce.

To je důležitý korektiv proti přehnaným očekáváním. Participativní rozpočet není nástroj na přestavbu Fügnerovy, řešení bydlení, opravu všech chodníků nebo velké architektonické proměny. Je to nástroj na přesné zásahy tam, kde město dlouho přehlíží každodenní nepohodlí: chybějící pěší propojení, nefunkční park, mrtvý kout mezi domy, nepřívětivé místo u školy, přehřáté prostranství bez stínu, zanedbanou cestu, kterou používají stovky lidí. A právě v tom může být těch 10 milionů silnějších než mnohem větší investice.

Co už Liberečané odhlasovali a co to o městě říká

Historie projektu je docela poučná. První ročník běžel s částkou 5 milionů korun, v roce 2023 město vyčlenilo 8 milionů, od roku 2024 už drží laťku na 10 milionech. Jinými slovy: participativní rozpočet v Liberci roste a z vedlejšího experimentu se stal stabilní nástroj městské politiky.

Ještě zajímavější než samotná částka jsou ale vítězné projekty. V minulých ročnících bodovaly například mlžítka pro osvěžení města, návrat sakur do Zhořelecké ulice, model historického centra, úprava běžeckých tratí v Ruprechticích, revitalizace parku na náměstí Českých bratří, pěší propojení podél Rušičky, nový přechod přes Kubelíkovu, park v Ostašově, cesta mezi Františkovem a Růžodolem, obnova Perštýnské stezky nebo pumptrack v Ruprechticích. To není náhodná směs. Je z toho čitelný vzorec: lidé chtějí bezpečný pohyb, stín a vodu, místa k zastavení, smysluplné drobné sportování a opravu zanedbaných meziprostorů.

Tahle hlasování mají ještě jednu výpověď: lidé většinou nechtějí megalomanii. Nehlasují pro monumenty. Hlasují pro věci, které používají cestou domů, s kočárkem, se psem, s dětmi, na běhání nebo když si chtějí na chvíli sednout. To je dobrá zpráva i špatná zpráva zároveň. Dobrá proto, že veřejnost vidí město střízlivě. Špatná proto, že se tím zároveň potvrzuje, kolik obyčejných, banálních, a přitom citlivých míst Liberec stále neumí řešit z běžného provozu bez soutěže občanů.

Kam by se letos mělo mířit: ne na okrasu, ale na každodenní život

První a nejsilnější směr jsou pěší vazby a bezpečné křížení. Když se do vítězných projektů opakovaně vracejí stezky, chodníky a přechody, není to detail. Je to diagnóza. Liberec je město kopců, bariér, rušných ulic a podivně přerušených tras mezi čtvrtěmi. Každé chybějící propojení se ve veřejném prostoru násobí: pro rodiče s kočárkem, pro seniory, pro děti cestou do školy i pro ty, kdo chodí pěšky na MHD. Jestli má participativní rozpočet někam mířit, pak na místa, kde se lidé denně pohybují a kde dnes město nutí obyvatele k obcházení, kličkování nebo riskování.

Druhý směr je ochlazení a zlidštění města. Mlžítka, stromy, menší vodní prvky, stín, lavičky, kvalitní povrchy a pobytová místa mohou znít méně hrdinsky než velká stavba, ale ve skutečnosti mění každodenní prožitek města daleko víc. Liberec sám v participativních a strategických materiálech pracuje s tématy veřejného prostoru, klimatu a zapojení obyvatel. Jestli má mít participativní rozpočet vyšší smysl než jen „něco nového do čtvrti“, měl by podporovat právě takové drobné zásahy, které pomáhají zvládat horko, pobyt venku a přirozené sousedské užívání veřejného prostoru.

Třetí směr jsou hluchá sídlištní místa a mezery mezi domy. Ne všechno musí vznikat v centru a ne všechno musí být fotogenické. Mnoho nejcennějších zásahů je právě tam, kde dnes není nic než vyšlapaná tráva, rozbitý kout, prašná plocha, zarostlá zkratka nebo nepříjemné místo mezi paneláky. Participativní rozpočet je pro taková místa ideální, protože velká městská politika je často nevidí jako prioritu, zatímco lidé, kteří kolem nich chodí denně, přesně vědí, co by tam fungovalo. Loňské i předloňské výsledky ukazují, že právě tento typ návrhů umí v Liberci získat silnou podporu.

Čtvrtý směr by měl být letos odvážnější: veřejný prostor pro teenagery a mladé dospělé. Dětská hřiště a lavičky jsou potřeba. Jenže města často zapomínají na věkovou skupinu, která už si nechce hrát na malém hřišti, ale zároveň nechce sedět doma. Pumptrack, menší sportovní plochy, outdoorové prvky, legální místa pro aktivní trávení času nebo chytrá pobytová místa pro starší děti a mládež nejsou luxus. Jsou to levnější prevence nudy, konfliktů a vytlačování mladých z města do obchodních center a parkovišť. I to je veřejný prostor. A Liberec už sám ve svých participačních aktivitách pracuje s mladými lidmi jako s důležitou skupinou pro budoucnost města.

Co naopak do 10 milionů netlačit

Nejslabší nápady bývají ty, které vypadají hezky na vizualizaci, ale ve skutečnosti nepřinášejí každodenní užitek. Jednorázová atrakce bez širšího dopadu, drahý solitér, který využije pár lidí, nebo projekt s nejistou údržbou může veřejný prostor spíš zaplnit než zlepšit. Pravidla participativního rozpočtu ostatně správně upozorňují, že návrh nesmí být provozně neudržitelný. To je důležité: město nepotřebuje další věc, kterou bude za dva roky opravovat nebo obcházet.

Stejně důležité je neplést si participativní rozpočet s náhradou za povinnosti radnice. Pokud je někde potřeba základní oprava chodníku, bezpečnostní úprava rizikového místa nebo odstranění dlouhodobé ostudy, není zdravé čekat, až si to občané vysoutěží z 10 milionů. Participativní rozpočet má objevovat slepá místa a zkoušet nové nápady, ne lepit to, co město mělo dávno udělat samo. Právě tady se pozná, jestli je participace doplněk dobré správy, nebo náplast na její slabiny.

Pět velkých projektů a rozpočet je pryč

Městská zpráva letos pracuje s kategoriemi do 1 milionu a do 2 milionů korun. Čistě matematicky to znamená, že kdyby se prosadily hlavně větší návrhy při horní hranici nákladů, desetimilionový balík by spolykalo pouhých pět projektů. To je dobré varování proti pocitu, že „deset mega“ samo o sobě zajistí plošnou proměnu Liberce. Nezajistí. O to víc záleží na tom, aby vyhrávaly návrhy s vysokým každodenním efektem, ne jen s hezkým příběhem.

Participace nezačíná hlasováním. Začíná tím, že město ví, kde to bolí

Liberec není město, které by participaci úplně odfláklo. Ve městě proběhla deliberativní fóra, práce s mladými lidmi, pocitová mapa, sběr podnětů k Fügnerově i příprava dalších forem zapojení veřejnosti. Radnice navíc avizuje pořízení online nástroje pro zapojování veřejnosti a tvrdí, že digitalizace má přinést větší otevřenost. To je správný směr. Ale právě proto je fér říct i druhou polovinu věty: nestačí sbírat podněty, když se pak člověk při hledání aktuálních pravidel probírá mezi několika weby a naráží na loňský ročník. Participace není jen politická hodnota. Je to také uživatelský servis.

Nejlepší letošní návrhy tedy nebudou ty nejkřiklavější. Budou to ty, které přesně trefí místo, jež je dlouho zanedbané, veřejně přístupné, levně udržitelné a přitom používané desítkami či stovkami lidí denně. Město už má dost dat i zkušeností na to, aby nehrálo participativní rozpočet jako soutěž o nejroztomilejší nápad, ale jako nástroj přesného zlepšování života v ulicích, parcích a mezi domy.

Deset milionů může být málo i hodně. Rozhodne přesnost zásahu

Deset milionů korun není pro Liberec revoluce. Ale může to být velmi slušná dávka rozumu, pokud se peníze nerozmění na drobné efekty bez užitku. Participativní rozpočet funguje nejlépe tam, kde město nechce předstírat velké urbanistické divadlo, ale poctivě opraví to, co lidé denně prožívají jako nepříjemnost, bariéru nebo promarněný prostor.

Liberec už ví, že obyvatelé nechtějí jen ozdoby. Opakovaně hlasují pro stezky, přechody, parky, místa pro pohyb, stín a normální veřejný život. Jestli má letošní ročník opravdu zlepšit veřejný prostor, pak by se měl držet jedné jednoduché zásady: neinvestovat do toho, co dobře vypadá na plakátu, ale do toho, co bude dobře fungovat v pondělí ráno, ve středu odpoledne i v listopadovém dešti. A to je možná mnohem náročnější disciplína než rozdělit deset milionů.

Odkazy a kontext

Statutární město Liberec: Liberečané můžou opět rozhodnout, do čeho město investuje 10 milionů korun.

Statutární město Liberec: Rozpočet statutárního města Liberec na rok 2026 + výpočet podílu 10 milionů na výdajích města.

MUNIPOLIS / Tvoříme Liberec: Participativní rozpočet 2025 – pravidla, harmonogram a podmínky.

MUNIPOLIS / Tvoříme Liberec: Výherní projekty 2025 a výsledky 4. ročníku.

MUNIPOLIS / Tvoříme Liberec: 3. ročník participativního rozpočtu.

Statutární město Liberec / Zpravodaj Liberec / programové prohlášení: participace, pocitová mapa, online nástroj pro zapojování veřejnosti, vývoj částky participativního rozpočtu.