Domovníci v Liberci řešili 1 200 událostí. Teď končí dotační jistota

V libereckých městských domech působí šest domovníků, kteří podle města pomáhají s pořádkem, drobnými závadami, sousedskými konflikty i prevencí problémů. Za dobu projektu zaznamenali více než 1 200 událostí. Jenže dotační financování míří ke konci a město musí rozhodnout, zda službu zaplatí ze svého.

Domovník zní jako slovo ze starého domu, kde někdo znal všechny nájemníky, věděl, komu teče voda ze stoupačky, kdo nechal otevřené sklepní dveře a kde se hádka na chodbě může změnit v problém pro celý dům. Jenže v Liberci nejde o nostalgii. Jde o současnou městskou službu, která se pohybuje na hraně bytové správy, prevence kriminality a sociální práce.

Projekt „Domovníci v Liberci“ teď vstupuje do klíčové fáze. Město ho prodloužilo do 30. listopadu 2026, ale bez navýšení nákladů. Zároveň otevřeně říká, že další evropské ani národní peníze na dlouhodobé pokračování nyní zajištěné nejsou. Přeloženo do normální řeči: domovníci ještě nekončí, ale dotační polštář ano.

Šest lidí, třicet domů, dvanáct set událostí

Podle města působilo v projektu šest domovníků ve 30 bytových domech statutárního města Liberec. Za sledované období zaznamenali více než 1 200 různých událostí a zrealizovali desítky preventivních aktivit pro obyvatele.

To číslo je důležité, ale nesmí se číst bulvárně. Neznamená, že se v městských domech odehrálo 1 200 kriminálních případů. Město samo uvádí, že může jít o sousedský spor, technický problém, rizikové chování, porušování domovního řádu nebo situaci, kterou se podařilo zachytit dřív, než přerostla ve větší konflikt.

Právě v tom je smysl domovníků. Nejsou to policisté v civilu ani úředníci s razítkem. Jsou to lidé, kteří v domě pravidelně jsou, znají prostředí a vidí běžné věci dřív než magistrát, městská policie nebo technik správy majetku. Rozbité světlo, nepořádek ve společných prostorách, neoprávněně zabraný sklep, napětí mezi nájemníky, drobná závada, opakované porušování domovního řádu. V každodenním životě domu jsou to přesně ty malé věci, které se buď vyřeší včas, nebo se z nich stane velká otrava pro všechny.

Kolik to stojí a kdo to platí

Projekt je financovaný z Operačního programu Zaměstnanost plus. Celkové výdaje činí 14 007 728 Kč. Dotace dosahuje 12 606 955,21 Kč, tedy 90 % způsobilých výdajů. Město Liberec se na projektu podílí částkou 1 400 772,79 Kč.

Původní období realizace bylo od 1. prosince 2023 do 30. září 2026. Rada města ale schválila prodloužení do 30. listopadu 2026. Důležité je, že nejde o další peníze navíc. Město uvádí, že prodloužením nevzniká nárok na další výdaje a celkové plánované náklady projektu nebudou překročeny.

Skutečná otázka proto nezačíná dnes, ale v prosinci. Pokud bude Liberec chtít domovníky zachovat i po skončení dotačního financování, bude je muset zaplatit jinak. A to už nebude nenápadná položka schovaná v evropském projektu, ale politické rozhodnutí o městských penězích.

Proč to není jen „sociální projekt“

Domovníci bývají zařazováni do oblasti sociálního začleňování a prevence. To je formálně správně. Jenže pro obyvatele domu je důležitější praktický dopad: jestli je na chodbě pořádek, jestli se závada řeší včas, jestli se sousedský konflikt uklidní dřív, než začne létat po domě, a jestli se lidé mají na koho obrátit.

Tohle je i důvod, proč je téma citlivé. Městské byty nejsou běžný komerční produkt. Často v nich bydlí lidé v horší životní situaci, senioři, lidé se zdravotními omezeními, domácnosti s nižšími příjmy nebo lidé, kteří potřebují stabilnější formu bydlení. Pokud se o takové domy město stará jen papírově, problémy se vracejí dražší cestou: přes stížnosti, škody, nepořádek, konflikty, policii, sociální odbor nebo nákladnější opravy.

Zároveň je fér říct i druhou stranu. Domovník nemá nahrazovat odpovědnost nájemníků. Nemá být ani alibi pro to, že někdo dlouhodobě nedodržuje základní pravidla soužití. Dobře nastavený systém musí pomáhat lidem, kteří pomoc potřebují, ale zároveň jasně držet hranice vůči těm, kdo opakovaně ničí společný prostor.

Největší spor: kolik domovníků město udrží

Podle České televize má Liberec zhruba 1 200 městských bytů a šest domovníků. Náměstek pro bytovou politiku Jan Hruška uvedl, že po zavedení domovníků podle města výrazně klesl počet stížností a že radnice plánuje v projektu pokračovat. Současně ale připustil, že město čeká debata o tom, v jakém počtu domovníci zůstanou.

A tady je jádro věci. Pokud bude domovníků méně, může služba ztratit právě to, co ji dělá účinnou: pravidelnou přítomnost v domě. Domovník, který se v konkrétním domě opravdu pohybuje, zná lidi, riziková místa i opakující se situace. Domovník, který jen obíhá příliš mnoho domů, se může snadno změnit v další přetíženou terénní funkci.

Liberec tak nestojí před otázkou, zda je domovník hezký doplněk. Stojí před tvrdší otázkou: kolik problémů ve vlastních domech chce řešit včas a kolik jich nechá doběhnout až do stížností, zásahů a dražších oprav.

Dotační past: když se funkční věc naučí chodit a pak jí dojdou peníze

Na projektu je vidět typický problém evropských dotací. Pomohou rozběhnout službu, ověřit ji a zaplatit první roky provozu. To je dobře. Jenže pokud se služba osvědčí, po skončení projektu přijde nepříjemná otázka: kdo ji bude platit dál?

Tady už se nedá schovat za formulaci „projekt skončil“. Jestli město samo říká, že domovníci pomáhají zlepšovat kvalitu bydlení, bezpečí, sousedské vztahy i technickou správu domů, musí veřejnosti říct i to, jakou hodnotu má jejich pokračování. Ne ideologicky. Účetně, prakticky, poctivě: kolik stojí jeden domovník, kolik domů zvládne, jaké typy událostí řeší a kde se městu jeho práce vrací.

Pro obyvatele městských domů je důležité sledovat hlavně dvě věci. Za prvé, zda domovníci zůstanou i po listopadu 2026. Za druhé, zda město případně neomezí jejich počet tak, že služba formálně zůstane, ale prakticky zeslábne.

Funkční domovnický servis je dobrý koncept

Domovníci nejsou kouzelná hůlka na všechny problémy městského bydlení. Nevyřeší nedostatek bytů, chudobu, dluhy ani konflikty, které vznikají mimo dům. Mohou ale dělat něco velmi cenného: držet každodenní kontakt mezi městem a domem.

To je u městského bydlení zásadní. Dům bez každodenní správy rychle chátrá nejen technicky, ale i lidsky. Společné prostory přestanou být společné, pravidla začnou platit jen pro někoho a slušní nájemníci mají pocit, že na pořádek doplácejí nejvíc.

Liberec má nyní několik měsíců na rozhodnutí. Pokud chce domovníky zachovat, měl by veřejnosti ukázat jednoduchou bilanci: co přesně za 14 milionů korun projekt přinesl, kolik by stálo pokračování, které domy službu potřebují nejvíc a jak se bude měřit její výsledek. To není zbytečná byrokracie. To je rozdíl mezi dobrou správou městských domů a dalším projektem, který po skončení dotace potichu vyšumí.

Zdroje a kontext
[1] Statutární město Liberec – Domovníci v Liberci, projektová stránka
https://www.liberec.cz/cz/radnice/strategie-projekty/projekty-mesta/dostupne-bydleni/domovnici-liberci/
[2] Statutární město Liberec – Jedenácté jednání městské rady, bod Domovníci v Liberci
https://w.liberec.cz/cz/obcan/aktuality/zpravy-z-mesta/jedenacte-jednani-liberecke-mestske-rady-4.html
[3] Evropský sociální fond ČR – Výzva 018 OPZ+, Podpora sociálního začleňování ve vyloučených lokalitách
https://www.esfcr.cz/vyzva-018-opz-plus
[4] Ministerstvo vnitra ČR – Domovník-preventista, metodický a koncepční rámec
https://mv.gov.cz/clanek/erdf-operacni-program-zamestnanost-domovnik-preventista.aspx
[5] ČT24 / ČTK – Liberec řeší budoucnost domovníků. Bez dotací budou stát město miliony