Turów v roce 2025 znovu překračoval noční hluk. Data ukazují i důležitý obrat

Monitoring hluku z polského dolu Turów za rok 2025 přinesl dvojí zprávu: dlouhodobá noční zátěž v Uhelné a Oldřichově na Hranicích zůstala pod zdravotním doporučením WHO, ale český hygienický limit pro nejhlučnější noční hodinu byl překročen jedenáctkrát. Pro Hrádecko a Frýdlantsko je klíčové, že po tlaku české strany podzimní měření už další překročení nezachytila.

Důl Turów je od Liberce jen pár desítek kilometrů, ale pro část Libereckého kraje je mnohem blíž: v nočním tichu, ve vodovodech, v obavách o podzemní vodu i v politických slibech, že dohoda s Polskem bude mít skutečné zuby. Nová data za rok 2025 ukazují, že problém nezmizel. Jen se přesunul z velkých politických prohlášení do méně nápadné, ale velmi důležité roviny: do měření, grafů, decibelů a reakce provozovatele dolu.

Závěr není jednoduchý na jeden titulek. Dlouhodobá noční hluková zátěž v Uhelné a Oldřichově na Hranicích podle českého monitoringu nepřekročila doporučený limit Světové zdravotnické organizace. Současně ale měření v roce 2025 zaznamenala jedenáct prokazatelných překročení českého hygienického limitu pro nejhlučnější hodinu v noci. A analýzy podle Ministerstva životního prostředí jednoznačně spojily tato překročení s provozem dolu Turów.

Hlavní zpráva: celoroční průměr uklidňuje, nejhlučnější noc varuje

Na první pohled může znít zpráva skoro smířlivě: dlouhodobá noční zátěž nepřekročila hodnotu Lnight 40 dB, která se používá jako doporučená zdravotní hranice pro noční hluk. Jenže to je jen jedna část příběhu. Lidé nežijí v ročním průměru. Žijí v konkrétních nocích, kdy se hluk nese krajinou, mění směr podle počasí a může rušit spánek právě tehdy, kdy má být největší klid.

Český monitoring proto sleduje i jinou hodnotu: nejhlučnější noční hodinu. A tam už je obraz ostřejší. V roce 2025 bylo zaznamenáno celkem jedenáct prokazatelných překročení hygienického limitu LAeq,1h = 40 dB: devět v Uhelné a dvě v Oldřichově na Hranicích. Uhelná je tedy opět hlavním místem, kde se problém projevuje nejviditelněji.

Rozdíl mezi „dlouhodobě pod limitem“ a „opakovaně překročeno v nejhlučnější hodině“ je pro veřejnost zásadní. Nejde o slovíčkaření. Jde o rozdíl mezi průměrným zatížením za delší období a konkrétními nočními špičkami, které mohou obyvatele reálně obtěžovat. Právě proto je zkratka „všechno je v normě“ zavádějící. Správnější závěr zní: dlouhodobá zátěž nepřekročila zdravotní doporučení WHO, ale noční špičky v části roku 2025 překračovaly české hygienické limity.

Uhelná je varovný bod. Hluk tam meziročně vzrostl

Největší pozornost zaslouží Uhelná. Ministerstvo životního prostředí ve shrnutí závěrečné zprávy uvádí, že dlouhodobá noční hluková zátěž tam meziročně vzrostla o 2,6 až 2,7 dB. Konkrétně se hodnoty v Uhelné zvýšily z 34,0 / 36,0 dB v roce 2024 na 36,7 / 38,6 dB v roce 2025. V Oldřichově na Hranicích zůstaly hodnoty prakticky stabilní: 34,0 / 36,0 dB oproti 34,3 / 36,0 dB v roce 2024.

Pro běžného čtenáře je důležité říct jednu věc: několik decibelů není kosmetika. Decibelová stupnice je logaritmická, takže rozdíl, který na papíře vypadá malý, může být pro vnímání hluku významný. Neznamená to automaticky zdravotní katastrofu. Znamená to ale varovný trend, který se nesmí schovat za průměrnou hodnotu.

Kritický bod článku je právě tady: pokud stát a kraj mluví o tom, že dohoda s Polskem funguje, musí to být vidět v datech. Uhelná ukazuje, že dohoda sice vytvořila nástroje kontroly, ale sama o sobě nezaručuje klid. Klid musí vynutit měření, politický tlak a konkrétní technická opatření na straně provozovatele.

Čtěte také Důl Turów: polský uhelný obr, který vysává vodu z českého příhraničí

Tentokrát nejde jen o dojem obyvatel

Hluk je zrádné téma. Obyvatelé ho slyší, úřady chtějí data, provozovatel může namítat počasí, okolní zdroje nebo metodiku. V případě roku 2025 je proto důležité, že česká strana podle Ministerstva životního prostředí nepoužila jen prosté odečtení naměřené hodnoty. K identifikaci zdroje byly využity analýzy souběhu hladin hluku na dvou až třech místech, směrovost a triangulace, frekvenční spektrum a poslech audiozáznamů. Závěr MŽP je jednoznačný: překročení limitů na českém území způsoboval provoz dolu Turów.

To je podstatné. Pro veřejnou debatu v Libereckém kraji nejde jen o pocit, že „něco hučí“. Jde o státem organizovaný monitoring, který navazuje na měření z předchozích let a provádí ho akreditovaná laboratoř Zdravotního ústavu se sídlem v Ostravě, konkrétně Národní referenční laboratoř pro komunální hluk. V roce 2025 proběhlo pět měřicích kol v dubnu, květnu, červnu, září a říjnu, vždy po sedmi nocích.

Prakticky to znamená, že lidé v dotčených obcích mají v ruce silnější argument než obecnou stížnost. Pokud se hluk znovu zhorší, není třeba začínat od nuly. Existuje metodika, existují měřicí body a existuje vyhodnocení, které už v minulosti dokázalo provoz dolu jako zdroj nadlimitního hluku určit.

Co Polsko slíbilo změnit

Česká strana podle MŽP řešila překročení hluku s Polskem podle česko-polské dohody o Turówu. V dubnu 2025 polská strana informovala o opatřeních, která měla hluk omezit. Jenže první tři měřicí kola roku 2025 ukázala, že tato opatření nestačila. Ministerstvo proto opakovaně žádalo další organizační kroky, zejména omezení provozu nejhlučnějších strojů, rypadel a zakladačů v noční době.

Důležitý zlom přišel 2. září 2025 při jednání českých a polských zástupců v Ústí nad Orlicí. Polská strana podle MŽP přislíbila odhlučnění zbývajících tří dlouhých pásových dopravníků, instalaci tichoběžných válečků, vybudování clon u hnacích stanic, zřízení individuální monitorovací sítě a revizi harmonogramu prací na nejhlučnějších rypadlech. Zvlášť zmiňované bylo rypadlo K-22.

Výsledek je zatím opatrně pozitivní: ve dvou podzimních měřicích kolech roku 2025 už monitoring další překročení hygienických limitů nezjistil. To je dobrá zpráva, ale ne definitivní vítězství. I samotné MŽP kvůli zhoršení v Uhelné uvádí, že zůstává obezřetné a bude v monitoringu pokračovat také v roce 2026.

Pro obyvatele Libereckého kraje to není jen hluk

Turów se v české debatě často zužuje na vodu. Oprávněně: obavy o podzemní vodu byly jedním z hlavních důvodů sporu. Jenže rok 2025 připomíná, že hluk není okrajová kapitola. Je to samostatný ukazatel toho, zda dohoda s Polskem skutečně chrání české území.

Dohoda mezi Českem a Polskem z roku 2022 vznikla jako smírné řešení sporu vedeného u Soudního dvora Evropské unie. Jejím účelem je spolupráce na opatřeních, která mají zjišťovat, zmírňovat a předcházet dopadům těžby a rekultivace dolu Turów na české území. Dohoda obsahuje i pravidla pro hluk: polská strana má zajistit, aby hluk z provozu dolu na území České republiky nepřekračoval hygienické limity, a při překročení má informovat českou stranu o příčinách a opatřeních.

Tady se ukazuje hlavní přínos dohody i její slabina. Přínos: Česko má měřicí mechanismus, přístup k datům, možnost jednat a opírat se o konkrétní výsledky. Slabina: pokud se problém objeví, česká strana musí opakovaně tlačit na nápravu. Jinými slovy, dohoda není vypínač hluku. Je to nástroj, který má cenu jen tehdy, když se aktivně používá.

Čtěte také Voda pro Frýdlantsko: kraj přidá miliony, ale jistotu lidem zatím nekoupil

Důležitý úhel: skutečná moc je v datech

Málo viditelný, ale zásadní detail celé kauzy je technický měřicí bod na polské straně. Dohoda počítá s tím, že na okraji dolu vznikne místo, kde se nepřetržitě sledují hluková a meteorologická data a česká strana k nim má online přístup. Od roku 2023 toto technické místo obsluhuje polská strana, ale česká Národní referenční laboratoř má k datům přístup.

To může znít nudně. Ve skutečnosti je to jeden z nejdůležitějších výsledků celé kauzy. Bez dat se spor snadno změní v politickou výměnu prohlášení: jedni tvrdí, že důl škodí, druzí tvrdí, že je vše v pořádku. S daty se dá porovnávat, kdy hluk vznikl, odkud přišel, jaké bylo počasí a zda se opakuje.

Právě proto je znepokojivé, že v jiné části agendy Turówa — u dat z polských vrtů — Liberecký kraj dlouhodobě kritizuje omezenou transparentnost. Hejtman Martin Půta v roce 2025 uvedl, že jediným dosud sporným bodem dohody zůstává poskytování údajů z vrtů na polském území, které společnost PGE označuje za obchodní tajemství. To podle něj snižuje transparentnost a důvěryhodnost vyhodnocování dopadů těžby.

To je důležitá paralela: u hluku se ukazuje, jak cenné je mít data dostupná a ověřitelná. U vody naopak zůstává část dat politicky i prakticky citlivá. Pro Liberecký kraj je z toho jasné poučení: ochrana obyvatel nestojí jen na penězích z kompenzací, ale hlavně na tom, zda jsou klíčová data úplná, pravidelná a kontrolovatelná.

Peníze z dohody pomáhají, ale problém neuzavírají

Součástí dohody jsou také finanční kompenzace. Česká strana uvádí celkový příspěvek 45 milionů EUR, z toho 35 milionů EUR pro Liberecký kraj na alternativní zdroje pitné vody a 10 milionů EUR pro Ministerstvo životního prostředí na monitoring dopadů těžby. Peníze směřují například do úpravny vody Machnín, přivaděče Machnín–Uhelná, vodojemu Svatý Ján v Chrastavě a vodovodních projektů pro Hrádek nad Nisou a okolí.

To je praktický přínos, který se lidí týká víc, než se může zdát. Projekty z Fondu Turów mají posilovat zásobování pitnou vodou v území, které je těžbou potenciálně zranitelné. Kraj v roce 2025 uváděl, že z Fondu Turów bylo smluvně podpořeno deset dotací za téměř 396 milionů Kč a že celková cena podpořených projektů včetně spolufinancování z českých a evropských zdrojů přesahuje 761 milionů Kč.

Jenže peníze nejsou tečka za kauzou. Jsou pojistkou. Pokud by se veřejná debata spokojila s tím, že „něco se zaplatilo“, ztratila by podstatu: důl dál funguje, dopady se dál měří a Česká republika musí dál hlídat, zda se závazky skutečně plní.

Turów jako test vymahatelnosti práva

Turów není obyčejná lokální nepříjemnost na hranici. V minulých letech se z něj stal evropský spor o to, jak daleko může sahat dopad průmyslové činnosti jednoho státu na obyvatele státu druhého. Soudní dvůr Evropské unie v roce 2021 Polsku uložil platit Evropské komisi penále 500 000 EUR denně za to, že neuposlechlo předběžné opatření k zastavení těžby. Spor nakonec skončil dohodou mezi Českem a Polskem v únoru 2022.

Právě proto je monitoring hluku za rok 2025 politicky důležitější, než se na první pohled zdá. Nejde jen o to, jestli v Uhelné několik nocí „víc hučelo“. Jde o test, zda se po velkém mezinárodním sporu podařilo vytvořit mechanismus, který umí problém zachytit, pojmenovat, přinutit druhou stranu jednat a ověřit, jestli se situace zlepšila.

Rok 2025 zatím ukazuje smíšený, ale užitečný výsledek. Problém se objevil. Česká měření ho doložila. Česká strana tlačila na nápravu. Polská strana přislíbila další opatření. Podzimní měření už další překročení nezachytila. To je přesně ten typ kontroly, který má mít smysl. Ale zároveň platí, že kdyby se neměřilo a netlačilo, problém by se mohl snadno ztratit v diplomatické mlze.

Co mohou dělat obyvatelé

Pro obyvatele Uhelné, Oldřichova na Hranicích, Václavic, Hrádecka a širšího Frýdlantska z toho plyne několik praktických závěrů. Pokud v noci vnímají výrazný hluk, má smysl zapisovat datum, čas, směr větru, charakter hluku a případně pořídit vlastní orientační záznam. Takový záznam sám o sobě nenahradí akreditované měření, ale může pomoci obci, kraji nebo státním institucím při porovnání s oficiálními daty.

Zároveň je dobré sledovat výstupy Ministerstva životního prostředí, Libereckého kraje a České geologické služby. Právě tyto instituce zveřejňují informace o monitoringu hluku, vody, poklesů terénu a dalších dopadů těžby. Česká geologická služba má v letech 2025 až 2029 pokračovat v kontrole opatření ke zmírnění vlivů dolu na podzemní vody, včetně pravidelných misí a kontroly polských dat.

Důležité je také nepodlehnout dvěma opačným zkratkám. První zní: „Nic se neděje, limity jsou v průměru splněné.“ Druhá zní: „Důl všechno ničí a nikdo nic nedělá.“ Data za rok 2025 ukazují něco přesnějšího: problém existuje, je měřitelný, v Uhelné se zhoršil, ale zároveň se po zásahu české strany na podzim zlepšil. To je méně efektní, ale pro rozhodování mnohem užitečnější.

Čtěte také Úpravna vody Machnín: hotovo. Co to reálně znamená pro Hrádecko, Chrastavsko a zbytek kraje

Co sledovat dál: ne jednu noc, ale trend

Nejdůležitější bude monitoring v roce 2026. Pokud se podzimní zlepšení potvrdí i v dalších měřeních, bude možné říct, že tlak české strany a technická opatření na polské straně měla reálný efekt. Pokud se naopak překročení vrátí, bude nutné znovu otevřít otázku nočního provozu nejhlučnější techniky, dopravníků a účinnosti slíbených opatření.

Turów je pro Liberecký kraj lekcí z nepříjemné reality: sousední průmyslový provoz nezmizí jen proto, že obtěžuje české obce. Ale může být kontrolován. A tam, kde se prokáže překročení limitů, musí následovat náprava. Ne sliby, ne uklidňující věty, ale měřitelný výsledek.

Rok 2025 proto není definitivní tečkou. Je spíš připomínkou, že dohoda s Polskem má smysl jen jako živý nástroj. Jakmile se přestane měřit, zveřejňovat, porovnávat a vyžadovat náprava, zůstane z ní jen diplomatický papír. A to by pro obyvatele českého příhraničí bylo málo.

Zdroje a kontext

Liberecký kraj: Monitoring hluku v dole Turów za rok 2025. Stát pokračuje v jednáních s Polskem, tisková zpráva, 19. května 2026.

Ministerstvo životního prostředí: Poskytnutí závěrečné zprávy o výsledcích monitoringu hluku dolu Turów za rok 2025, dopis MŽP ze dne 15. května 2026.

Sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 1/2022 Sb. m. s. – Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Polské republiky o spolupráci k řešení vlivů těžební činnosti v povrchovém hnědouhelném dole Turów.

Ministerstvo životního prostředí: Dohoda s Polskem přinese Česku 45 milionů EUR, garance ochrany vody i kontroly dopadů dolu Turów, 3. února 2022.

Ministerstvo životního prostředí: Po třech letech od dohody s Polskem monitorujeme dopady těžby v dole Turów a investujeme do ochrany vody, 2025.

Liberecký kraj: Česko-polská komise jednala o Turówu a Fondu Turów, 23. července 2025.

Liberecký kraj: Monitoring hluku dolu Turów za rok 2024, tisková zpráva, 2025.

Česká geologická služba: Monitoring vlivů těžby v dole Turów, projektová stránka k monitoringu a kontrolním misím.

World Health Organization: Night Noise Guidelines for Europe, doporučená hodnota Lnight 40 dB.

Nařízení vlády č. 272/2011 Sb. a odborné metodické podklady k hodnocení hluku, hygienické limity a hodnocení nočního hluku.

Soudní dvůr Evropské unie: Poland must pay the European Commission a daily penalty payment of €500 000 because it has not ceased lignite extraction activities at Turów mine, tisková zpráva, 20. září 2021.