Reorganizace sociálního začleňování v Libereckém kraji: v sázce nejsou jen projekty, ale i pocit bezpečí

Na první pohled to vypadá jako vzdálená úřední reorganizace v Praze. Ve skutečnosti ale může v Libereckém kraji zasáhnout velmi konkrétní věci: sociální bydlení, dluhové poradenství, práci s rodinami, podporu škol i prevenci kriminality. Kraj proto varuje, že ohrožena může být kontinuita projektů za více než 680 milionů korun — a spolu s ní i důvěra obcí, že stát dovede citlivé problémy řešit předvídatelně a s rozumem.

Když se řekne „sociální začleňování“, část veřejnosti slyší měkké téma, které se týká jen úzké skupiny lidí. Jenže v praxi jde i o to, zda město zvládá problémové bydlení, dluhové spirály, konflikty v domech a ulicích, záškoláctví, přetížené školy nebo drobnou kriminalitu. Právě v tom je jádro dnešní debaty: nejde jen o tabulky a organizační schéma ministerstva, ale o to, zda se nerozpojí systém, který v území drží pohromadě obce, kraj, školy, neziskové organizace, policii a sociální služby.

V Libereckém kraji je navíc téma pořádku a bezpečí dlouhodobě citlivé. Krajská koncepce prevence kriminality výslovně mluví o cíli snižovat kriminalitu a zvyšovat pocit bezpečí obyvatel. A například oficiální plán sociálního začleňování města Liberec popisuje „snížený pocit bezpečí“ v souvislosti s kumulací sociálně patologických jevů; v sociálně vyloučených lokalitách tam podle městského dokumentu žije minimálně 820 osob, z toho 320 dětí.

Co se právě mění a proč to budí nervozitu

Liberecký kraj 25. března 2026 veřejně oznámil, že podle dostupných informací má od 1. dubna dojít k zásadní reorganizaci agend sociálního začleňování. Podle kraje má ze tří původních odborů vzniknout jeden nový odbor rozvoje bydlení a soudržnosti a zároveň má skončit spolupráce s řadou odborníků, kteří se tématu dlouhodobě věnovali. Kraj zároveň tvrdí, že o změně nebyl ministerstvem oficiálně informován.

Na Ministerstvu pro místní rozvoj se chystají od dubna personální změny zdůvodněné systemizací, které mají fakticky znamenat konec odboru sociálního začleňování a jeho spojení s odborem politiky bydlení. Důležitý detail je, že sama mluvčí MMR potvrdila, že se změny připravují, ale ministerstvo je tehdy nechtělo blíže komentovat. Jinými slovy: něco se zjevně chystá, ale veřejně srozumitelný přechodový plán zatím chybí.

Právě tady vzniká hlavní napětí. V citlivé agendě, kde běží víceleté projekty a kde je důležitá osobní znalost území, není největším problémem samotná změna struktury. Největším problémem je změna bez předem vysvětlené kontinuity: kdo bude dál partnerem obcí, kdo převezme rozpracované projekty, kdo bude držet místní partnerství a kdo ponese odpovědnost, pokud se některé služby nebo investice zadrhnou.

Agentura není okrajový úřad. Je to spojka mezi státem a obcemi

Oficiální web MMR stále popisuje Odbor pro sociální začleňování jako expertní nástroj vlády pro podporu sociálního začleňování. Výslovně uvádí, že odbor byl zřízen usnesením vlády č. 85 z roku 2008 a od 1. ledna 2020 je usnesením vlády č. 552/2019 zařazen do struktury Ministerstva pro místní rozvoj. Zároveň má pomáhat obcím mapovat problémy, nastavovat dlouhodobá řešení, získávat finance, propojovat místní aktéry a přenášet informace z komunální úrovně do státní správy.

To není málo. V srpnu 2024 vláda schválila institucionální ukotvení Agentury pro sociální začleňování a potvrdila, že bude působit ve městech a obcích i po roce 2025. MMR ji tehdy označilo za hlavní nástroj vlády pro řešení sociálního vyloučení v regionech. Součástí tohoto rámce je koordinovaný přístup k sociálnímu vyloučení, tedy mechanismus, přes který se do území dostávají projekty z národních a evropských zdrojů.

Další důležitá čísla ukazují, že nejde o symbolickou agendu. MMR v roce 2024 uvedlo, že za poslední čtyři roky šlo přes tento systém do měst a obcí více než 400 projektů za 3 miliardy korun. Výroční zpráva Agentury za rok 2024 pak uvádí, že nové nastavení pro roky 2025 až 2028 má nabídnout pomoc 150 obcím, z toho 50 v režimu komplexní podpory.

Liberecký kraj: vysoká zátěž a velké rozdíly uvnitř regionu

Liberecký kraj není v této debatě náhodný hlas z regionu, který se cítí opomenutý. Podle zprávy „Sociální vyloučení v Česku: rozsah v roce 2024“ měl kraj agregovaný index sociálního vyloučení 10,2. Vyšší hodnotu měly Ústecký kraj, Moravskoslezský kraj a Karlovarský kraj; pokud se započte i Praha jako samostatná jednotka, pak také hlavní město. Jinak řečeno: Liberecký kraj patří mezi nejzatíženější části republiky a nejde o okrajový problém několika jednotlivců.

Stejná zpráva uvádí, že v roce 2024 bylo v Česku už 578 obcí v kategorii 8 a více bodů indexu sociálního vyloučení. V Libereckém kraji jich bylo 38. A vnitřní mapa kraje je velmi nerovnoměrná: Frýdlantsko a Tanvaldsko patří podle oficiálních dokumentů MMR k nejzatíženějším územím v kraji, zatímco Semilsko se sociálním vyloučením ve většině území zásadní problém nemá a v menší míře se týká jen části obcí.

To je důležitý kontext i pro běžného obyvatele. Když se řekne „Liberecký kraj“, neznamená to všude totéž. Největší tlak se dlouhodobě koncentruje v některých městech a mikroregionech, zejména tam, kde se kumulují problémy s bydlením, zadlužením, nízkou zaměstnaností a horší sociální infrastrukturou. Už starší krajská analýza z roku 2019 ukazovala, že okres Česká Lípa měl zhruba 13,2 % osob v exekuci, zatímco okres Semily 6 %; okresy Liberec a Jablonec byly kolem 10,9 %. Jde o starší čísla, ale jako strukturální stopa ukazují, proč je region na tuto agendu mimořádně citlivý.

Kde už pomoc funguje a co by bylo škoda rozbít

Liberecký kraj uvádí, že díky spolupráci s Agenturou pro sociální začleňování přiteklo do regionu více než 680 milionů korun. Nejvíce získal Liberec — přes 351,7 milionu Kč. Následují Velké Hamry s více než 117,4 milionu Kč, Ralsko s více než 61,4 milionu Kč, Nový Bor s více než 53,5 milionu Kč, Jablonec nad Nisou s více než 45,8 milionu Kč, Nové Město pod Smrkem s 24,7 milionu Kč, Frýdlant s více než 19 miliony Kč a Česká Lípa s více než 11 miliony Kč.

Nejde přitom jen o „měkké projekty“. V Novém Boru bylo podle kraje uskutečněno devět projektů za více než 53 milionů Kč a připravuje se další investice ve výši 45 milionů Kč na rekonstrukci ubytovny na sociální bydlení. Ve Velkých Hamrech šly peníze do sociálních bytů, komunitní práce, asistentů prevence kriminality, dluhového poradenství i podpory vzdělávání. V Ralsku šlo o sedm projektů za více než 61 milionů Kč, zaměřených na sociální služby, prevenci kriminality a komunitní práci.

Dobře je to vidět i na jednotlivých lokálních plánech. Liberec ve své revizi plánu sociálního začleňování z roku 2025 přímo popisuje snížený pocit bezpečí a návazné využití asistentů prevence kriminality; město uvádí, že od roku 2021 zaměstnává v navazujícím projektu celkem devět asistentů prevence kriminality. Ralsko ve svém plánu 2024–2028 ukazuje, že tlak na sociální oblast je stále reálný: průměrný měsíční počet vyplacených příspěvků na bydlení tam v roce 2023 dosáhl 88 a podíl příjemců příspěvku na živobytí se po předchozím poklesu od roku 2020 opět zvyšuje.

Politika veřejného prostoru, místního klidu a důvěry

Málo se mluví o tom, že Liberecký kraj není „nejhorší“ podle prostého mediálního obrazu, ale zároveň patří k regionům, kde může mít rozpad koordinace velmi rychlý dopad na pocit běžného života. Když se potíže soustředí do několika konkrétních měst, ulic, ubytoven a škol, veřejnost je vnímá intenzivněji než celostátní tabulku. Právě proto tu sociální začleňování není jen sociální politika; je to i politika veřejného prostoru, místního klidu a důvěry, že problém někdo skutečně řídí.

Co mohou obyvatelé skutečně pocítit

Nejspíš nepůjde o scénář, že by 1. dubna ze dne na den zmizely všechny služby. Reálnější riziko je jiné: zadrhnutí koordinace, zpoždění rozhodování, nejistota obcí a poskytovatelů, výpadek osobních vazeb v území a slabší schopnost připravovat další projekty. Přesně to je také podstata krajské výhrady: ne varování před jedním dramatickým řezem, ale před rozpadáním kontinuity.

Pro obyvatele se to může projevit nepřímo, ale citelně. Když se oslabí dluhové poradenství, komunitní práce, práce s problémovým bydlením nebo prevence kriminality, neprojeví se to jen v tabulkách sociálních odborů. Projeví se to v domech, v sousedských vztazích, ve školách, v chování dětí, v tlaku na městskou policii i v tom, jestli se lidé cítí ve své ulici bezpečně. Tento závěr je analytický, ale opírá se o to, jak samy oficiální dokumenty kraje, města Liberce a MMR popisují funkci těchto nástrojů

Nejcitelnější dopad by přitom pravděpodobně nesly právě ty části kraje, které jsou už dnes pod tlakem: Frýdlantsko, Tanvaldsko, některé části Českolipska a lokality ve větších městech. Tam nefunguje sociální začleňování jako luxus navíc, ale jako pojistka proti tomu, aby se problémy z bydlení, zadlužení a chudoby přelévaly do veřejného pořádku a každodenního života ostatních obyvatel.

Kdo za co odpovídá: stát, kraj a obce

Iniciátorem reorganizace je zjevně stát, konkrétně Ministerstvo pro místní rozvoj v rámci své systemizace. Právě stát určuje organizační rámec odboru, nastavuje hlavní nástroje, drží metodické vedení a je branou k části národních a evropských peněz. To potvrzuje jak popis samotného odboru na webu MMR, tak vládní rozhodnutí z roku 2024 i nastavení koordinovaného přístupu k sociálnímu vyloučení.

Liberecký kraj naopak nerozhoduje o organizační struktuře ministerstva, ale nese odpovědnost za regionální koordinaci, strategické dokumenty, sociální služby a tlak na to, aby se potřeby obcí promítaly do státních rozhodnutí. Kraj má schválenou Strategii oblasti sociálního začleňování, akční plán i koncepci prevence kriminality. Jinými slovy: stát drží klíče k institucionálnímu rámce, ale kraj je ten, kdo musí nést důsledky, když se změna v území nepovede.

Čtěte také Marketingové strany a populismus: evropský vzorec, česká realita a otázka, jestli už jde o „bod zlomu“

Jak by vypadal rozumný postup, aby nevznikalo napětí a nevypadávaly služby

Optimální postup není složitý, jen musí být poctivý. Za prvé: ministerstvo by mělo předložit veřejně srozumitelný přechodový plán ještě před tím, než změna začne fakticky působit. Za druhé: obce a kraje musí dostat jmennou a časovou záruku, kdo přebírá rozpracované projekty a partnerství. Za třetí: odborníci z území nemají mizet dřív, než proběhne předání agendy. A za čtvrté: stát by měl zveřejnit, které projekty, výzvy a lokální partnerství jsou reorganizací dotčeny a jak bude zajištěna jejich kontinuita. To není ideologie; to je elementární řízení rizika u veřejné politiky za stovky milionů korun.

Pro obyvatele i starosty je v tuto chvíli nejrozumnější sledovat tři věci: zda ministerstvo zveřejní konečnou podobu změny, zda obce dostanou jasné kontaktní partnery pro pokračování spolupráce a zda se nezpozdí už připravené či běžící projekty. Tohle je totiž okamžik, kdy se pozná, jestli stát pouze přeskládal tabulky, nebo jestli oslabil nástroj, který měl v regionech fungovat jako praktická prevence dražších problémů do budoucna.

Čtěte také Populismus v Česku: co to je, jak ho poznat a jak se mu bránit? Bonus: Aktuální žebříček populistů

Nervozita v kraji je důsledkem chabého řízení státu

V Libereckém kraji se dnes nevede spor o nějakou odtrženou „sociální agendu“. Ve skutečnosti se vede spor o to, zda stát chápe sociální začleňování jako luxusní přívěsek, nebo jako základní součást regionální stability. Kdo to bere vážně, vidí za tím bydlení, školy, dluhy, práci s rodinami, komunitní napětí i bezpečnost v ulicích.

Liberecký kraj má pro svou nervozitu dobré důvody. Je zatíženější než většina republiky, v některých územích se problémy vrství a zároveň už tu běží konkrétní projekty, které přinesly stovky milionů korun a měřitelné výsledky. Jestli se reorganizace povede, ukáže až to, zda se podaří zachovat kontinuitu v terénu. Pokud ne, obyvatelé to nepocítí jen na úřadech. Pocítí to tam, kde se veřejná politika pozná nejrychleji: ve stavu domů, ve školách, v ulicích a v obyčejném pocitu, že věci někdo drží pod kontrolou.

Odkazy a kontext
[1] Liberecký kraj: Reorganizace sociálního začleňování ohrožuje projekty za stovky milionů korun, upozorňuje Liberecký kraj (25. března 2026)
[2] Seznam Zprávy: „Velký exodus.“ Agentura pro sociální začleňování má skončit (12. března 2026)
[3] MMR ČR: Odbor pro sociální začleňování
[4] MMR ČR: Vláda podpořila fungování Agentury pro sociální začleňování od roku 2025 (28. srpna 2024)
[5] Liberecký kraj: Strategie oblasti sociálního začleňování Libereckého kraje
[6] Výroční zpráva Agentury pro sociální začleňování za rok 2024 (PDF)
[7] Vláda ČR: Výsledky jednání vlády 28. srpna 2024
[8] MMR ČR: Výzva pro předkládání přihlášek ke spolupráci v rámci Koordinovaného přístupu k sociálnímu vyloučení 2021+
[9] Sociální vyloučení v Česku: rozsah v roce 2024 (PDF)
[10] Liberecký kraj a Agentura pro sociální začleňování podepsaly memorandum o spolupráci (3. července 2023)
[11] Liberecký kraj – Frýdlantsko 2025 (PDF)
[12] Tanvaldsko (PDF)
[13] Semilsko (PDF)
[14] Analýza rozsahu sociálního vyloučení v Libereckém kraji v roce 2019 (PDF)
[15] Plán sociálního začleňování Liberec 2022–2027, revize červen 2025 (PDF)
[16] Plán sociálního začleňování Ralsko 2024–2028 (PDF)