Ochotníci dostanou čtvrt milionu. Malé peníze mohou v obcích udělat velké divadlo

Liberecký kraj rozdělí 244 500 Kč mezi pět ochotnických divadelních projektů. Na první pohled jde o malou položku v krajském rozpočtu. V praxi ale může rozhodnout o tom, zda se v menších městech a obcích objeví nové inscenace, reprízy a kulturní večery, které nevznikají shora, ale z místní energie.

Opona nahoru, ale tentokrát bez velkých řečí o velké kultuře. Liberecký kraj schválil podporu pro pět ochotnických divadelních projektů. Celkem mezi ně rozdělí 244 500 Kč. Není to částka, kvůli které by se otřásal krajský rozpočet. Pro malý soubor, který shání peníze na kulisy, techniku, zkoušení, dopravu nebo reprízy po obcích, to ale může být rozdíl mezi „někdy bychom mohli“ a „premiéra bude“.

Právě v tom je hlavní smysl této dotace. Nejde jen o to, že kraj přispěje na pět divadelních her. Jde o podporu kulturní vrstvy, která v menších městech často drží společenský život víc než drahé jednorázové akce. Ochotnické divadlo není luxusní doplněk pro volný čas. V mnoha obcích je to jedna z mála příležitostí, kdy se lidé potkají mimo úřad, obchod, školu nebo hospodu.

Co kraj schválil

Podpora míří z dotačního programu 7.12 Ochotnická divadla. Ten je určen pro dospělé ochotnické divadelní soubory se sídlem v Libereckém kraji. Nejde tedy o program pro dětské a mládežnické dramatické kroužky, ale o dospělou amatérskou tvorbu, která má být realizována na území kraje.

Do uzávěrky dorazilo pět žádostí a podle kraje všechny splnily administrativní i odborná kritéria. To je dobrá zpráva pro úspěšné soubory, ale zároveň drobný signál k zamyšlení: v celém kraji se do specializovaného programu přihlásilo jen pět projektů. Nemusí to znamenat slabý zájem o divadlo. Může to ale ukazovat, že dotační program je úzký, málo známý, administrativně náročný, nebo že část souborů jede dál bez krajských peněz, protože na žádosti nemá kapacitu.

Podpořené projekty mají společný prvek: peníze nemají zůstat v jednom sále. Kraj u nich sleduje premiéry, reprízy a hraní v dalších obcích. To je důležité. Smyslem podpory nemá být jen „udělali jsme jednu akci“, ale dostat představení k divákům i tam, kde profesionální kultura není každý týden za rohem.

Kdo dostane peníze a na co

Projekt / soubor | Místo | Dotace | Co se má připravit
Dramacentrum Bezejména, soubor Tussilago farfara | Liberec | 75 000 Kč | nová inscenace „Konat dobro“, nejméně pět repríz v kraji
Projekt z Hodkovic nad Mohelkou | Hodkovice n. M. | 62 000 Kč | detektivní komedie „Manželství je vražda“, premiéra a reprízy v okolních obcích
DS VOJAN Desná – Mladá haluz | Desná | 45 500 Kč | „Sen Pukem popleten“, nové pojetí divadelní inscenace
Klub přátel divadla Semily | Semily | 37 000 Kč | „A je to v pytli“, uvedení v Semilech, Chuchelně, Slané a dalších obcích
DěS od Labe z.s. | Prysk | 25 000 Kč | komedie Antonína Procházky „Klíče na neděli“, včetně podpory techniky

Nejvyšší částku získalo liberecké Dramacentrum Bezejména. Na opačném konci je spolek DěS od Labe z Prysku s dotací 25 000 Kč. To je zároveň minimální výše podpory, kterou program umožňuje. Maximem je 75 000 Kč.

Důležité je, že kraj tyto projekty nefinancuje celé. V materiálech rady se u jednotlivých žádostí objevuje podíl dotace na způsobilých výdajích zhruba od poloviny do sedmdesáti procent. Jinými slovy: soubory musí přidat vlastní práci, vlastní peníze, tržby, zázemí nebo jinou podporu. A právě to je u ochotnického divadla podstatné. Veřejné peníze zde nejsou náhradou místní energie, ale pákou, která ji může rozhýbat.

Malá dotace, velký dopad

U částky 244 500 Kč je snadné mávnout rukou. V krajském měřítku je to drobná suma. Jenže kultura v obcích často nestojí na velkých číslech. Stojí na tom, jestli má soubor kde zkoušet, čím svítit, za co pořídit kulisy, zda si může dovolit vyjet do sousední obce a jestli se najde někdo, kdo všechno administrativně zvládne.

Tohle je přesně typ veřejné podpory, u níž se dopad neměří jen počtem prodaných vstupenek. Pokud se v obci odehraje představení, vznikne večer, kvůli kterému lidé přijdou do sálu, potkají sousedy, podpoří místní spolek a možná přivedou i děti nebo prarodiče. Pro město to není kulturní ozdoba. Je to sociální infrastruktura v nejcivilnějším slova smyslu.

Po zápisu českého amatérského divadla na seznam nehmotného kulturního dědictví UNESCO se navíc podobné podpory čtou jinak než dřív. Nejde o folklorní nostalgii ani o laskavou zábavu pro pár nadšenců. Česká ochotnická tradice je dnes oficiálně vnímaná jako živý kulturní fenomén, který stojí na spolcích, obcích, přehlídkách, vzdělávání a předávání zkušeností. Krajská dotace je v tomto kontextu malý, ale konkrétní test: zda se uznání tradice promítá i do běžné podpory lidí, kteří ji skutečně udržují.

Peníze nejsou automatická odměna

Dotace se netýká jen schválení částky. Program má i pravidla, která jsou pro malé soubory prakticky důležitá. Podpora je účelová, projekty se mají vyúčtovat a kraj počítá s kontrolou naplnění účelu, závazných parametrů i uznatelných výdajů. Dotace má být standardně vyplacena po ukončení projektu a po předložení vyúčtování, i když příjemce může po uzavření smlouvy žádat o zálohu do výše 50 %.

To zní úředně, ale pro ochotnický soubor je to zásadní. Pokud nemá rezervu, musí řešit cash-flow: nejdřív zkoušet, vyrábět, platit a dokládat, teprve potom dostat peníze. Právě proto by krajská podpora měla být nejen finanční, ale i srozumitelná. Malé spolky nepotřebují slohové cvičení v dotační latině. Potřebují jasné podmínky, dostupné konzultace a jistotu, že chyba v papírech nezabije dobrou věc.

Druhá strana mince – papírová opona za pár desítek tisíc

Krajská tisková zpráva mluví o čtvrtmilionové podpoře ochotníků jako o malé kulturní slavnosti. Jenže z pohledu příjemce to není dar s mašlí, ale dotační závazek se vším všudy: vymyslet projekt, vyplnit žádost, připravit rozpočet, hlídat uznatelné výdaje, podepsat smlouvu, projekt odehrát, doložit publicitu, shromáždit doklady, vyúčtovat a počítat s kontrolou. U dotací v řádu 25 až 75 tisíc korun tak vzniká poměrně dlouhý proces, který často nestojí na profesionálním aparátu, ale na dobrovolnickém čase lidí, kteří by jinak zkoušeli, stavěli scénu nebo hráli.

Pomoc, nebo další stres pro spolky?

Háček je i v tom, že administrace sama o sobě není tím, co by si soubor z dotace pohodlně zaplatil. Papírovou práci, účetní kázeň a komunikaci s krajem musí někdo zvládnout navíc, často po večerech a zadarmo. A jistota není stoprocentní ani po schválení: pokud se projekt nepodaří naplnit přesně podle podmínek, pokud se sníží uznatelné výdaje nebo se objeví chyba ve vyúčtování, dotace může být krácena. Výsledek? Kraj rozdá několik menších částek, mediálně to zarámuje jako podporu kulturního života — a na druhé straně zůstává otázka, kolik stresu, dokladů a neviditelné práce musí malý spolek spolknout, aby se k těm penězům skutečně dostal. Jednodušší systém dotací by spolky určitě uvítaly – bylo by více sil pro divadlo a méně práce s účetnictvím.

Co z toho mají diváci

Pro obyvatele kraje je praktická zpráva jednoduchá: v sezoně 2026/2027 se vyplatí sledovat programy kulturních domů, obecních sálů, divadelních spolků a městských kalendářů. Podpořené projekty nemají zůstat jen ve svých domovských městech. Část z nich počítá s reprízami v dalších obcích.

Zvlášť zajímavé to může být pro místa, kde není stálé divadlo a kde za kulturou lidé často jezdí do Liberce, Jablonce, Turnova, České Lípy nebo Semil. Ochotnická představení bývají levnější, dostupnější a bližší místnímu publiku. Ne vždy jsou umělecky bezchybná, ale často mají něco, co profesionální produkce zvenčí mít nemůže: vztah k místu a lidem v sále.

A pokud jste členem spolku, který hraje, zpívá, tvoří nebo pořádá místní akce, stojí za to sledovat krajské dotační výzvy včas. U programu pro ochotnická divadla bylo pro rok 2026/2027 možné podávat žádosti od 30. března do 23. dubna 2026. Podobná okna nebývají dlouhá a kdo je zachytí pozdě, čeká další rok.

Kultura, která se nedá objednat z katalogu

Nejlepší zpráva na celé věci není samotných 244 500 Kč. Nejlepší zpráva je, že peníze mají pomoci lidem, kteří kulturu nevyrábějí jako službu, ale dělají ji ze zájmu. To je křehká hodnota. Nedá se koupit jednou velkou fakturou, nedá se rychle vybudovat kampaní a nedá se nahradit tím, že se jednou za čas objedná známé jméno na náměstí.

Krajská podpora ochotníků je proto malá zpráva s větším přesahem. Ukazuje, že kultura v Libereckém kraji není jen otázkou velkých institucí, festivalů a turistických taháků. Je také otázkou sálů v menších městech, dobrovolníků po práci, lidí za oponou a diváků, kteří přijdou, protože „hrají naši“.

Teď bude důležité sledovat dvě věci: zda podpořené inscenace skutečně doputují k divákům po kraji a zda se příště do programu přihlásí víc souborů. Pokud ano, čtvrt milionu nebude jen účetní položka. Bude to investice do živého místního života.

Obrázek v úvodu článku je pouze ilustrační.

Zdroje a kontext
[1] Opona nahoru: Liberecký kraj podpoří ochotnická divadla čtvrtmilionem korun – Liberecký kraj, 30. 6. 2026
[2] Dotační program 7.12 Ochotnická divadla 2026–2027 – Liberecký kraj
[3] Zápis z 11. zasedání Rady Libereckého kraje ze dne 2. 6. 2026 – usnesení k programu 7.12
[4] Vyhlášení dotačního programu 7.12 Ochotnická divadla 2026–2027 – podmínky programu
[5] Hraní amatérského divadla v Česku na Reprezentativním seznamu UNESCO – Ministerstvo kultury ČR, 10. 12. 2025
[6] Databáze českého amatérského divadla – NIK, dříve NIPOS