Červený dům v České Lípě se má po desetiletích otevřít lidem. Projekt „Krajina a člověk“ poběží i virtuálně

Česká Lípa má před sebou šanci získat „nové“ muzeum v místě, které většina lidí zná spíš jako zavřený renesanční skvost. Vlastivědné muzeum a galerie zve veřejnost na představení přeshraničního projektu „Krajina a člověk – v muzeu naživo i virtuálně“, který má přinést nové expozice, zázemí pro odbornou práci – a zároveň i virtuální „vrstvu“ (hry, prohlídky nepřístupných míst). Hlavní otázka zní: půjde jen o opravu budov, nebo o proměnu místa v moderní bránu do příběhu česko-saské krajiny?

Projekt stojí na jednoduché myšlence: „krajina“ není kulisa, ale živý prostor, který lidé po staletí mění – a který zase mění je. Na české straně má vzniknout expozice v areálu kolem Červeného domu (objekty čp. 57, 58 a 59 v ulici U Vodního hradu), na saské straně pak nová expozice v muzeu ve městě Bad Schandau.

Z praktického pohledu je to pro veřejnost hlavně o dvou věcech:

otevření dlouho nepřístupných prostor a nové výstavní okruhy v České Lípě,

propojení s digitálním obsahem, aby muzeum „fungovalo“ i mimo fyzickou návštěvu a umělo oslovit školy, rodiny i turisty, kteří plánují výlet.

Význam pro Českou Lípu: z uzavřeného skvostu reálný cíl výletu

Červený dům (renesanční letohrádek) je v České Lípě pojem – ale dlouho spíš „za zavřenými dveřmi“. Teď se plánuje komplexní revitalizace tří objektů a s tím i návrat veřejnosti dovnitř. Vedle expozic mají vzniknout i nové depozitáře, dílny pro preparátora a konzervátory, provozní zázemí a pracoviště odborných oddělení (včetně geologa). Jinými slovy: nebude to jen „výstavka“, ale i posílení toho, co muzeum umí, jen to běžně není vidět.

Z hlediska města je důležité i „kde“: ulice U Vodního hradu je přirozeně napojená na historické jádro a turistický pohyb. Pokud se to podaří, Česká Lípa může získat další silný magnet – a zároveň argument, proč se vracet (nové okruhy, programy pro školy, návazné akce).

Význam pro Liberecký kraj: přeshraniční kultura jako investice do turistiky i identity

Liberecký kraj je zřizovatelem muzea a zároveň vedoucím partnerem projektu. Ve hře jsou evropské peníze z Interregu a poměrně konkrétní rozpočet: kraj na svém projektovém profilu uvádí celkové výdaje 2 457 415 EUR a dotaci 2 068 063,75 EUR (z toho 1 736 239,75 EUR pro Liberecký kraj), s dobou realizace do 30. června 2028.

Důležité je i „proč to kraj dělá“: kulturní projekty nejsou jen „měkké“, pokud mají jasný dopad – návštěvnost, služby, školní programy, sezonní ekonomiku, přeshraniční výlety. Kraj navíc připomíná, že podobný model spolupráce už v regionu fungoval (dřívější česko-saská muzejní spolupráce v Turnově a Bad Schandau).

Jednorázová akce, nebo dlouhý běh: co už proběhlo a co bude navazovat

Aktuální pozvánka je konkrétní: 8. ledna 2026 od 16 hodin se koná představení projektu pro veřejnost v klubovně muzea (náměstí Osvobození 297/1). Akce má být zdarma a bez registrace a má ukázat, co se bude dít i „v zákulisí“ a jaké kroky přijdou dál.

Zároveň ale nejde o jednorázovou událost. Projekt má jasný sled kroků:

2025: přípravná fáze, hlavně balení a stěhování sbírek z depozitářů; podle kraje se sbírkové předměty z depozitářů podařilo do konce roku 2025 přemístit do náhradních prostor.

leden 2026: vyklízení kanceláří a odborných dílen, zároveň výběr dodavatele stavebních prací na revitalizaci tří objektů.

do poloviny roku 2028: dokončení projektových výstupů (nové expozice, doprovodné aktivity, „virtuální“ část).

K tomu se mají pojit i průběžné veřejné a školní aktivity: vzdělávací programy, odborné semináře, virtuální prohlídky „nepřístupných míst“ a společná virtuální hra v lokalitách obou muzeí.

Co přesně má být v expozicích: textil, lov, zbraně – a příběh Červeného domu

Liberecký kraj uvádí poměrně konkrétní obsah:

v přízemí má být expozice zaměřená na historii potiskování textilu v České Lípě,

v 1. patře pak expozice loveckých zbraní.

V širším rámu se v krajských materiálech opakují i další tematické okruhy: rod Berků (první vlastníci), barvení a potisk látek (letohrádek jako barvírna), a také lovecký hodovní salonek jako součást šlechtické kultury a rituálů spojených s lovem.

Pro veřejnost je podstatné, že to nejsou „náhodná témata“: jsou přímo svázaná s tím, čím Červený dům historicky byl – a čím prošel.

Červený dům je dokončený v roce 1583 (podle muzejního textu s odkazem na kroniku českolipského pekaře Hanse Kriescheho) a jde o jedinou renesanční stavbu svého druhu v severních Čechách. Měl bohatou výzdobu – jenže část nástěnných maleb byla při opravě v roce 1883 zničena; dodnes se dochovala jen malba „Šašek a smrt“.

Tohle není jen historická perlička: vysvětluje, proč se dnes tolik řeší nejen otevření, ale i kvalita obnovy a interpretace. Když něco jednou zmizí, už to „virtuálně“ ani „naživo“ nejde vrátit – jde jen vyprávět příběh poctivě a s respektem.

Proč „naživo i virtuálně“ není marketingová fráze

Digitální část projektu má mít několik vrstev: od virtuálních prohlídek nepřístupných míst (depozitáře, dílny) přes vzdělávací akce pro školy až po společnou virtuální hru propojující lokality České Lípy a Bad Schandau.

To je dobrá zpráva hlavně pro školy a rodiny:

škola může pracovat s tématem ještě před návštěvou (a po ní),

turisté mohou „ochutnat“ obsah dopředu a lépe si návštěvu naplánovat,

muzeum může oslovit lidi, kteří by jinak do expozice nešli.

Riziko je naopak praktické: virtuální věci potřebují dlouhodobou údržbu (aktualizace, kompatibilita, správa obsahu). Pokud se to podcení, digitální část může rychle zestárnout – a projekt pak nebude působit moderně, ale opuštěně. To je jedna z klíčových otázek, které má smysl na veřejném setkání otevřít.

7 otázek, které rozhodnou, jestli z toho bude hit

Pokud chcete projektu fandit – a zároveň ho hlídat – dává smysl ptát se jednoduše:

Kdy přesně začne stavba a kdy se reálně otevře první část pro veřejnost? (a co bude mezitím přístupné)

Jak bude řešen provoz muzea během prací – co se zavře, co zůstane, jaké budou náhradní programy?

Jaký bude finální návštěvnický okruh: co uvidíte, kolik času to zabere, pro koho to bude (rodiny, školy, „fanoušci historie“)?

Jak bude nastavena údržba digitální části (kdo ji spravuje, jak dlouho, z jakých peněz)?

Jak se propojí Česká Lípa s Bad Schandau pro běžného návštěvníka – bude to mít „výletní logiku“, nebo zůstanou dvě oddělené akce?

Bezbariérovost a orientace v areálu (parkování, přístup, navigace) – bude to „snadné“, nebo jen pro odolné?

Jak se do programu zapojí místní školy, spolky a průvodci – aby to nebyla jednorázová sláva, ale dlouhodobý život.

Červený dům se stává živým místem

Česká Lípa má na stole projekt, který není jen o tom „opravit památku“. V jádru jde o to, jestli se z Červeného domu stane živé místo, které umí vyprávět příběh regionu tak, aby bavil turisty, dával smysl školám a zároveň byl důstojný k historii.

Dobrá zpráva je, že podle veřejně dostupných podkladů se už nejde jen o sliby: proběhla tvrdá přípravná práce se sbírkami, chystá se výběr zhotovitele a existuje rozpočet i termínový rámec do roku 2028.

A pokud má něco rozhodnout o úspěchu, pak právě to, co se snadno přehlédne: jak se bude projekt udržovat po otevření (lidé, provoz, digitální obsah) a jak moc bude muzeum „přístupné“ i pro ty, kteří nechtějí studovat dopředu, kde jsou které dveře. To je přesně typ detailu, který z dobré investice dělá skvělou.