Rozhledny na Liberecku: velký letní přehled od Ještědu po Smrk

Liberecko není jen Ještěd. Na malém území se tu potkávají horské rozhledny, městské věže, romantické stavby z časů turistických spolků i moderní vyhlídky, ze kterých uvidíte do Česka, Polska i Německa. Přinášíme letní přehled míst, kde má smysl zastavit, vystoupat nahoru a podívat se na kraj z nadhledu.

Největší symbol Liberecka je Ještěd, nejlepší horský cíl Smrk.

Pro městské výhledy se hodí liberecká radnice, Křišťálová věž a vyhlídka Krajského úřadu.

Největší historický příběh nesou Liberecká výšina, Frýdlantská výšina a věž v Jablonném v Podještědí.

Na Liberecku se dá jít „na rozhlednu“ mnoha způsoby. Někdy to znamená vyšlápnout na nejvyšší horu české části Jizerských hor. Jindy stačí vystoupat pár pater v centru Liberce, vyjet výtahem do krajského mrakodrapu nebo se podívat z věže, která bývala kostelem, pivovarem i školou.

Právě v tom je Liberecko zvláštní. Nejde jen o krajinu kopců. Je to krajina hranic: mezi městem a horami, mezi českou a německou turistickou tradicí, mezi starými spolky a novými architekty, mezi Libercem, Jizerskými horami, Frýdlantskem, Lužickými horami, Českým rájem, Polskem a Německem. Z jednoho okresu se tu často díváte do několika světů najednou.

V kostce: které rozhledny se vám vyplatí znát

Jestli chcete ikonu, jděte na Ještěd. Jestli chcete opravdový horský cíl, vyrazte na Smrk. Jestli hledáte městský výhled bez velké túry, zkuste libereckou radnici, Křišťálovou věž nebo vyhlídku v 17. patře Krajského úřadu Libereckého kraje. Pro rodiny se hodí Rašovka, Vrchovina u Sychrova nebo Heřmanice. Největší historický příběh mají Liberecká výšina, Frýdlantská výšina a vyhlídková věž v Jablonném v Podještědí.

Pozor jen na jednu praktickou věc: u některých věží nestačí přijít kdykoli. Lidové sady uvádějí uzavření vyhlídkové věže kvůli rekonstrukci, liberecká radnice je přístupná v rámci komentovaných prohlídek a věž Krajského úřadu má sezonní režim do 30. září 2026. Před cestou se proto vyplatí ověřit aktuální provoz, hlavně pokud jedete s dětmi nebo z větší dálky.

Ještěd: rozhledna, která se stala znakem kraje

Začít jinde by bylo jen pózou. Ještěd není obyčejná rozhledna a vlastně ani klasická rozhledna v turistickém smyslu. Je to hora, hotel, vysílač, technická památka, architektonický manifest a nejznámější silueta Liberecka v jednom.

Současný hotel a televizní vysílač vznikl v letech 1966–1973 podle návrhu Karla Hubáčka. Stavba stojí na vrcholu ve výšce 1012 metrů nad mořem, sama měří 94 metrů a za dobré viditelnosti je odsud vidět nejen velká část Čech, ale také kousek Německa a Polska. To je přesně ten moment, kdy si člověk uvědomí, že Liberecko neleží „na konci republiky“, ale na hranici několika krajin.

Ještěd se hodí pro ty, kteří chtějí silný zážitek a nevadí jim větší pohyb. Kdo čeká pohodlnou cestu kabinovou lanovkou až nahoru, musí počítat s omezením: oficiální stránka lanovky uvádí, že kabinová lanovka na Ještěd je kvůli rekonstrukci do odvolání mimo provoz.

Prakticky to znamená jednoduché doporučení: Ještěd plánujte jako samostatný výlet, ne jako rychlou zastávku mezi dvěma obědy. Vyplatí se sledovat počasí, vítr a viditelnost. Za mlhy může být atmosféra silná, ale výhled slabý. Za čistého dne je to jeden z nejlepších rozhledů v severních Čechách.

Smrk: nejvyšší výhled českých Jizerských hor

Smrk je jiný typ zážitku než Ještěd. Méně městský, méně ikonický, zato horsky poctivý. Na nejvyšší hoře české části Jizerských hor, ve výšce 1124 metrů nad mořem, stojí dvacetimetrová ocelová rozhledna. Je celoročně zdarma přístupná a patří k nejlepším cílům pro ty, kdo chtějí opravdový půldenní nebo celodenní výšlap.

Historický příběh Smrku je zároveň příběhem staré jizerskohorské turistiky. Původní dřevěnou rozhlednu nechali postavit občané Nového Města pod Smrkem. Stavba byla nejprve zkušebně sestavena v údolí, rozebrána a převezena na vrchol. Vydržela přibližně půl století, než ji zničila válečná a poválečná doba. Nová věž tak není jen technická náhrada. Je to návrat paměti na vrchol, který dlouho patřil k přirozeným cílům turistů.

Smrk se hodí pro pěší turisty, kteří nechtějí jen „někam vyjet“, ale dojít si pro výhled. Pro malé děti je to už náročnější výlet, pro větší děti a zdatnější výletníky ale velmi dobrý cíl. Největší odměnou je pocit, že stojíte na severním střešním bodě českých Jizerských hor.

Liberecká výšina: falešný hrad, skutečný výhled

Liberecká výšina je jedním z nejpůvabnějších míst v Liberci. Leží stranou rušného města, ale stále dost blízko, aby se dala spojit s procházkou od zoo nebo Lidových sadů. Krajský turistický portál uvádí, že autory návrhu byli Josef Schmitz a Jakob Schmeissner a že stavbu v letech 1900–1901 realizoval Anton Worf. Zajímavostí je, že pro umocnění iluze středověku byl použit materiál ze zbořených norimberských staveb.

To je detail, který o Liberci něco říká: město na přelomu 19. a 20. století nechtělo jen továrny, vily a radnici. Chtělo i vlastní romantickou krajinnou scénu. Liberecká výšina proto působí jako hrad, ačkoli je ve skutečnosti produktem moderní městské kultury, turistiky a sebevědomí tehdejšího Liberce.

Pro koho se hodí? Pro návštěvníky Liberce, kteří chtějí krátký výšlap, dobrý výhled a zároveň místo s atmosférou. Není to drsná horská túra, spíš městský výlet na hranu Jizerských hor. Dobře funguje i jako spojení s Masarykovou ulicí, zoo, botanickou zahradou nebo Severočeským muzeem.

Liberecká radnice: nejlepší výhled přímo z centra

Kdo chce vidět Liberec jako město, neměl by začínat na Ještědu, ale na radnici. Z její věže najednou pochopíte vztah náměstí, starých ulic, průmyslového dědictví, vilových čtvrtí, Ještědu a Jizerských hor. Je to výhled, který není jen pěkný, ale i vysvětlující.

Věž liberecké radnice je přístupná v rámci komentovaných prohlídek. Visit Liberec pro léto 2026 uvádí prohlídky radnice v červenci a srpnu od pondělí do pátku mezi 9. a 15. hodinou a o víkendech mezi 9. a 11. hodinou, vždy po celých hodinách. Současně platí, že výstup na věž závisí na počasí; při nepřízni počasí může být náhradou výhled z balkonu.

Prakticky: je to výborný cíl pro návštěvu centra, rodinu s většími dětmi nebo někoho, kdo nechce horský výšlap. Nevýhoda je jasná: nejde o volně přístupnou rozhlednu, musíte počítat s prohlídkovým režimem.

Křišťálová věž: Liberec jako město skla

Severočeské muzeum má jednu z nejzajímavějších městských vyhlídek v Liberci. Křišťálová věž je sama o sobě atrakcí: krajský turistický portál ji popisuje jako kopii věže „staré“ liberecké radnice a připomíná i její skleněný interiér. Uvádí, že věž zdobí čtyřiadvacetimetrový skleněný žebřík od bratrů Salanských, doplněný skleněnými mraky.

Na rozdíl od horských rozhleden tu není hlavní pointou jen dálka. Křišťálová věž ukazuje Liberec kulturně: muzeum, Masarykovu ulici, vilovou čtvrť, stopu sklářství a Křišťálového údolí. Hodí se pro návštěvníky, kteří chtějí spojit výhled s muzeem, architekturou a historií.

Doporučení je jednoduché: nejít sem jen „na věž“, ale udělat si čas i na muzeum. Tady totiž výhled začíná už uvnitř stavby.

Krajský mrakodrap: nejpohodlnější letní výhled na Liberec

Vyhlídka v 17. patře Krajského úřadu Libereckého kraje není romantická rozhledna, ale jako praktický letní tip je velmi silná. V roce 2026 je podle kraje otevřena od 8. dubna do 30. září. Návštěvníci se dívají z výšky téměř 80 metrů na centrum Liberce i okolní hory a kopce. Otevřeno má být v pracovní dny, s delší otevírací dobou v pondělí a ve středu.

Je to nejlepší volba pro ty, kteří chtějí výhled bez turistických bot. Dá se spojit s procházkou po centru, návštěvou náplavky, Papírového náměstí nebo dolního centra Liberce. Z hlediska zážitku nejde o „nejkrásnější“ rozhlednu, ale o jednu z nejpraktičtějších vyhlídek.

A je tu ještě drobný technický bonus. Visit Liberec připomíná, že na vyhlídku v 17. patře návštěvníky v úřední době vyveze páternoster. Pro někoho je právě tohle skoro stejný zážitek jako samotný výhled.

Lidové sady: krásná věž, ale s vykřičníkem

Vyhlídková věž Lidových sadů by do přehledu historických libereckých věží patřila bez debat. Byla zprovozněna v roce 1901, má 155 schodů a její výška je uváděna necelých 34 metrů. Jako dominanta kulturně-památkového objektu připomíná dobu, kdy Liberec intenzivně budoval městskou turistickou a společenskou infrastrukturu.

Oficiální stránka Lidových sadů ale uvádí, že vyhlídková věž je kvůli rekonstrukci uzavřena. Proto ji berte jako důležitou historickou položku a místo, které stojí za sledování do budoucna, nikoli jako jistý letní cíl pro aktuální výlet.

Frýdlantská výšina: stará turistická škola severu

Frýdlantská rozhledna na Resselově vrchu patří k nejsilnějším historickým rozhlednám okresu. Město Frýdlant uvádí, že 21 metrů vysoká věž stojí ve výšce 399 metrů nad mořem, nahradila starou dřevěnou věž otevřenou 6. června 1890 a uzavřenou a strženou kvůli zchátralosti v roce 1906. Z rozhledny dominuje výhledu Frýdlantský zámek, severní svahy Jizerských hor a za dobrých podmínek i pohled do Polska.

Frýdlantská výšina je rozhledna pro ty, kteří mají rádi starý typ výletu: město, kopec, kamenná věž, zámek v krajině. Není to nejvyšší ani nejdramatičtější výhled Liberecka, ale je to místo s atmosférou. Tady je vidět, jak důležitou roli měly turistické spolky, lokální patrioti a lidé, kteří chtěli krajinu nejen obývat, ale také ji zpřístupnit.

Prakticky se hodí jako půldenní frýdlantský výlet. Dá se spojit s městem, zámkem, radnicí nebo s dalšími cíli Frýdlantska. Přístup bezbariérový není; město uvádí také možnost skupinových návštěv mimo otevírací dobu po domluvě.

Věž frýdlantské radnice: město z druhé strany

Frýdlant má ještě jednu vyhlídkovou možnost: radniční věž. Není to klasická rozhledna na kopci, ale jako městský doplněk dává velký smysl. Oficiální stránky města uvádějí, že prohlídka radniční věže je možná pouze s průvodcem, začíná ve druhém patře radnice a maximální počet osob v jedné prohlídce je 15. Bezbariérový přístup není.

Doporučení: pokud jedete do Frýdlantu, zkuste spojit Frýdlantskou výšinu a radniční věž. Z kopce uvidíte město v krajině. Z radnice zase pochopíte jeho centrum, náměstí a vztah k zámku.

Heřmanice: „okurka“, která ukazuje hranici

Heřmanická rozhledna je nejhravější stavbou v tomto přehledu. Má tvar tubusu s kopulí, lidově se jí říká „okurka“, je vysoká 24 metrů, otevřená byla v roce 2012, má 99 schodů a neobvyklé dvojité točité schodiště, takže se lidé při výstupu a sestupu nemusejí míjet. Celoročně je volně přístupná a vstup je zdarma.

Z vrcholu jsou vidět Jizerské i Lužické hory, Žitavská nížina, část Heřmanic, Dětřichov a také elektrárna Turów v Polsku. To z ní dělá jednu z nejlepších rozhleden pro pochopení Frýdlantska jako hraničního prostoru: krásná krajina, vesnice, kopce, cyklotrasy, ale také průmyslová stopa za hranicí.

Pro rodiny je Heřmanice dobrý cíl. Výlet není horsky extrémní, rozhledna je zábavná a v okolí se dá vymyslet další krátký program. Pro čtenáře z Liberce je to navíc dobrá připomínka, že Frýdlantsko není „za horami“, ale je to samostatná část okresu s vlastní krajinou a vlastním rytmem.

Rašovka: soukromá rozhledna na Ještědském hřbetu

Rašovka je praktický výletní cíl pro ty, kteří chtějí výhled, ale nechtějí celý den šlapat. Stojí na Ještědském hřbetu u Šimonovic a krajský turistický portál ji označuje za první soukromou zděnou rozhlednu v novodobé historii České republiky. Vznikla v roce 2006, měří 22,5 metru a po 61 schodech nabízí za dobrého počasí výhled k východní straně Krkonoš, na západ k Bezdězu a na jih k Troskám.

Rašovka má jednu výhodu, která je pro rodiny zásadní: je spojená s restaurací a zázemím. To z ní dělá dobrý cíl pro kratší výlet, víkendovou zastávku nebo kombinaci s Ještědským hřbetem. Otevírací doba rozhledny je podle krajského portálu stejná jako otevírací doba přilehlé restaurace, takže před cestou má smysl ověřit aktuální provoz.

Rašovka není nejdramatičtější rozhledna v kraji. Její síla je v dostupnosti, pohodě a v tom, že ukazuje Liberecko jako kraj mezi Ještědem, Českým rájem a Krkonošemi.

Jablonné v Podještědí: věž, která byla kostelem, pivovarem i školou

Vyhlídková věž v Jablonném v Podještědí je možná největší příběhové překvapení celého přehledu. Oficiální web města připomíná, že jde o bývalý kostel Narození Panny Marie, jehož počátky sahají ke středověkému kostelu sv. Kříže. Stavba vyhořela při požáru města v roce 1788, dlouho byla ruinou, později v ní město zřídilo pivovar, po roce 1945 sloužila i školním třídám a po roce 1973 opět chátrala. V roce 2002 město opravilo střechu a věž zpřístupnilo jako vyhlídkové místo.

Tohle není jen rozhledna. Je to zhuštěné vyprávění o městě: víra, požár, průmysl, škola, úpadek, obnova. Z ochozu je výhled na Jablonné a krajinu Lužických hor. Pro výletníky je to výborný cíl, protože se dá spojit s centrem města, bazilikou sv. Vavřince a sv. Zdislavy nebo s výletem do Podještědí.

Prakticky: v letní sezoně uvádí město provoz od června do srpna od úterý do neděle a o svátcích, s polední přestávkou. Před cestou se ale i tady vyplatí zkontrolovat aktuální informace infocentra.

Vrchovina u Sychrova: malá rozhledna, která nepředstírá velehory

Vrchovina u Sychrova je důkaz, že dobrý výhled nemusí začínat dvaceti metry železa. Rozhledna v místní části obce Sychrov měří jen 6 metrů, má 25 schodů a byla navržena jako dostupná vyhlídková plošina pro starší lidi a děti. Podle Kudy z nudy je postavená z modřínového dřeva, inspirovaná mysliveckými posedy a stojí na soukromém pozemku areálu Relax Zone, přesto je veřejně přístupná a zdarma.

Výhled míří k Javorníku, Ještědu, Troskám, Bezdězu a letišti v Hodkovicích nad Mohelkou. Právě tady se Liberecko překlápí k Českému ráji. Vrchovina proto není cíl pro lovce extrémů, ale pro rodinný výlet, krátkou zastávku nebo klidné odpoledne.

Kdo chce dětem ukázat rozhlednu bez velkého výkonu, má tady dobrý tip. Kdo chce dramatický horský výhled, měl by jet spíš na Smrk nebo Ještěd.

Hraniční bonus: Císařský kámen

Císařský kámen už neleží v okrese Liberec, ale pro Liberec je tak blízko, že by byla škoda ho v letním přehledu úplně vynechat. Současná rozhledna u Rádla nahradila v roce 2018 původní dřevěnou věž z roku 2009, která musela být kvůli havarijnímu stavu rozebrána. Je celoročně přístupná a nabízí výhled na Libereckou kotlinu, Jizerské hory, Krkonoše, Český ráj i Ještědský hřbet.

Zajímavý je i název vrchu. Krajský portál uvádí, že původně se jmenoval Uhlířský a název Císařský kámen souvisí s návštěvou císaře Josefa II. v roce 1779. Tady se tedy v jednom místě potkává výhled, turistika i vojenská a habsburská stopa krajiny.

Hraniční bonus: Hvozd

Hvozd, německy Hochwald, je přeshraniční kapitola. Rozhledna stojí na německém území, ale turisticky patří k severnímu Podještědí a Lužickým horám. Krajský portál uvádí, že Hvozd byl oblíbeným cílem od konce 18. století, že na jednom ze dvou vrcholů je turistická chata a na druhém 25 metrů vysoká rozhledna z roku 1892.

To je důležité i pro otázku nejstarších rozhleden. Pokud připustíme hraniční přesah, Hvozd patří k nejstarším rozhlednovým příběhům v okolí Liberecka. Zároveň dokonale ukazuje sudetský rozměr krajiny: česko-německé turistické trasy, společné hory, hranice, která v mapě dělí, ale v krajině často spíš spojuje.

Hvozd se hodí pro turisty, kteří chtějí delší výlet, Lužické hory a přeshraniční atmosféru. Před cestou je vhodné ověřit aktuální provoz chaty a rozhledny na německé straně.

Bonus bez věže: Popova skála

Popova skála není rozhledna, a proto by se neměla tvářit jako součást hlavního seznamu. Jenže jako vyhlídka je natolik silná, že si zaslouží samostatnou zmínku. Hrádek nad Nisou ji popisuje jako mohutné pískovcové skalisko ve výšce 565 metrů nad mořem, které bylo turistům zpřístupněno v roce 1907. Z vrcholu je kruhový rozhled do údolí Nisy, Lužických a Žitavských hor, Českého středohoří, Ralské pahorkatiny, Německa i Polska; za dobrého počasí i na Jizerské hory a Krkonoše.

Tohle je výlet pro lidi, kteří nepotřebují věž, ale chtějí krajinu. Popova skála připomíná, že rozhled nemusí vzniknout stavbou. Někdy stačí dobře přístupný kámen, schody, zábradlí a ochota zvednout oči od telefonu.

Kde je nejlepší výhled na Liberec?

Na samotné město je nejlepší výběr podle toho, co chcete vidět.

Z liberecké radnice uvidíte centrum a městskou strukturu nejlépe. Z Krajského úřadu získáte pohodlný panoramatický pohled z výšky téměř 80 metrů. Z Křišťálové věže vidíte Masarykovu ulici, muzeum a městskou kulturní čtvrť. Z Liberecké výšiny se Liberec ukazuje jako město přitisknuté k horám. A z Ještědu se z města stává součást širšího reliéfu, kde je Liberec už jen jedním prvkem mezi hřbetem, kotlinou a obzorem.

Kdybychom měli vybrat jen jeden praktický městský výhled pro návštěvníka, zvítězí radnice nebo Krajský úřad. Kdyby šlo o symbolický výhled na celý kraj, vítězí Ještěd. Kdyby šlo o nejpříjemnější krátkou procházku, velmi silná je Liberecká výšina.

Které rozhledny jsou nejstarší a které nejnovější?

Tady záleží na tom, co počítáme. Pokud vezmeme i hraniční přesah, mezi nejstarší patří Hvozd s rozhlednou z roku 1892. V samotném libereckém jádru mají silnou historickou váhu Liberecká výšina a Lidové sady, obě spojené s rokem 1901. Frýdlantská výšina v dnešní podobě navazuje na starší dřevěnou věž z roku 1890 a dnešní kamenná rozhledna pochází z počátku 20. století.

Nejnovější generaci zastupují hlavně Smrk, Rašovka, Heřmanice, Vrchovina a v hraničním bonusu Císařský kámen. Jejich příběh je jiný než u starých věží. Nejde už tolik o německé horské spolky a měšťanskou turistiku přelomu století, ale o obnovu cest, obecní a soukromé iniciativy, současnou architekturu a novou chuť dívat se na krajinu.

Největší historický příběh má zřejmě Jablonné v Podještědí, protože jeho věž v sobě nese středověký kostel, požár, pivovar, školu i novodobou obnovu. Největší architektonický příběh má Ještěd. Největší příběh staré turistiky najdete na Smrku, Liberecké výšině a Frýdlantské výšině.

Co rozhledny říkají o Liberecku?

Rozhledny nejsou jen turistické atrakce. Na Liberecku jsou to malé pomníky způsobu, jakým lidé chtěli krajině porozumět.

Starší rozhledny připomínají dobu, kdy se turistika stávala společenským fenoménem. Městské a horské spolky značily cesty, stavěly chaty, věže a výletní restaurace. V tehdejším německojazyčném pohraničí to nebyla jen volnočasová aktivita, ale také projev vztahu ke krajině, místní hrdosti a kulturní identity.

Poválečné období tuto kontinuitu přerušilo. Některé věže chátraly, některé zmizely, jiné přežily jen díky tomu, že se našel někdo dost vytrvalý. Novější rozhledny proto nejsou pouhou atrakcí pro víkend. Jsou také znakem obnovy. Obce, spolky, soukromníci a architekti se znovu pokoušejí dát krajině místa, odkud je vidět dál než na nejbližší silnici.

A právě tady je sudetský rozměr tématu. Rozhledna je v pohraničí zvláštní věc: stojí na místě, odkud je vidět za hranici, ale zároveň vás vrací domů. Ukazuje, že krajina není jen česká, německá nebo polská. Je společná, vrstevnatá a často složitější než administrativní mapa.

Krátce: kam podle typu výletu

Chci… | Nejlepší volba | Proč
ikonický výhled | Ještěd | symbol kraje, architektura, dálkové výhledy
horský výšlap | Smrk | nejvyšší hora českých Jizerských hor
výhled na centrum Liberce | radnice / Krajský úřad | město z nadhledu bez celodenní túry
krátkou procházku v Liberci | Liberecká výšina | atmosféra, historie, dostupnost od Lidových sadů
rodinný výlet | Rašovka / Vrchovina / Heřmanice | kratší cíl, zázemí nebo hravá architektura
Frýdlantsko | Frýdlantská výšina | zámek, město, severní svahy Jizerských hor
nejlepší příběh | Jablonné v Podještědí | kostel, požár, pivovar, škola, obnova
přeshraniční atmosféru | Hvozd / Popova skála | Lužické hory, Německo, Polsko

Nechoďte jen nahoru. Dívejte se, odkud se díváte

Letní přehled rozhleden může snadno sklouznout k výčtu schodů, metrů a otevíracích dob. To je užitečné, ale nestačí. Rozhledna není jen zařízení na výhled. Je to místo, kde se na chvíli změní měřítko.

Z Ještědu pochopíte, proč je Liberec městem pod horou. Ze Smrku, proč jsou Jizerské hory skutečné hory, ne jen kulisa za městem. Z Frýdlantu uvidíte severní krajinu, která má vlastní tempo. Z Heřmanic zahlédnete, jak blízko je Polsko. Z Jablonného se díváte z věže, která přežila víc proměn než leckterá radnice. A z Křišťálové věže si připomenete, že Liberec není jen průmyslové a krajské město, ale také město skla, muzeí a paměti.

Nejlepší rada na závěr je tedy prostá: vyberte si rozhlednu podle nálady, ne podle žebříčku. Někdy má smysl velký výšlap. Jindy stačí půlhodina v centru. A někdy je nejlepší nechat si na výhled celý den, protože teprve nahoře člověk zjistí, že krajina se nedá pochopit z auta.

Zdroje a kontext

Ještěd – televizní vysílač a hotel, Liberecký kraj

Lanovka Ještěd – aktuální informace o provozu

Rozhledna Smrk, Liberecký kraj

Liberecká výšina, Liberecký kraj

Komentované prohlídky v Liberci, Visit Liberec

Komentované prohlídky liberecké radnice, Visit Liberec

Křišťálová věž Severočeského muzea, Liberecký kraj

Vyhlídka v 17. patře Krajského úřadu Libereckého kraje

Vyhlídková věž Lidové sady Liberec

Rozhledna Frýdlantská výšina, Město Frýdlant

Radniční věž, Město Frýdlant

Rozhledna Heřmanice, Liberecký kraj

Rozhledna Rašovka, Liberecký kraj

Vyhlídková věž v Jablonném v Podještědí, oficiální web města

Rozhledna Vrchovina u Sychrova, Kudy z nudy

Rozhledna Císařský kámen, Liberecký kraj

Rozhledna Hvozd, Liberecký kraj

Popova skála, Hrádek nad Nisou

Vystoupejte na liberecké rozhledny, Visit Liberec