Ralsko a Jeřmanice řeší silnice, kde se chodci a cyklisté bojí aut

Ralsko a Jeřmanice připravují úpravy nebezpečných míst, kde se dnes chodci a cyklisté dostávají přímo do prostoru rychle jedoucích aut. Pomoci má podpora Státního fondu dopravní infrastruktury i odborná spolupráce s Platformou VIZE 0. Skutečný test ale přijde až po stavbě: zda se doprava opravdu zpomalí a lidé se přestanou bát vyjít pěšky nebo jet na kole.

Ralsko a Jeřmanice řeší silnice, kde se chodci a cyklisté bojí aut

Silnice má lidi spojovat. Jenže v některých místech Libereckého kraje se z ní stává hranice: na jedné straně domy, zastávka nebo nádraží, na druhé straně každodenní strach, jestli někdo za volantem pojede tak, jak má. Ralsko a Jeřmanice teď ukazují problém, který se netýká jen dvou obcí. Týká se celého venkova a malých sídel, kde se léta stavělo hlavně pro auta, ale žilo se tam pěšky.

Na papíře jde o chodník, zastávky, místo pro přecházení a cyklostezku. Ve skutečnosti jde o mnohem víc: o právo obyvatel bezpečně dojít na autobus, k nádraží, do sousední části obce nebo projet úsek na kole, aniž by museli doufat, že řidič zrovna nebude spěchat.

Ralsko: 350 metrů, 13 nehod a rychlost, která nepatří mezi lidi

Nejostřejší případ přináší část Boreček v Ralsku. Podle dopravní analýzy zde na pouhých 350 metrech došlo za posledních deset let ke 13 dopravním nehodám, včetně nehody s těžkým zraněním. To samo o sobě není jen „nepříjemná statistika“. To je varovný signál, že prostor je navržený špatně.

Problém je jednoduchý a tvrdý: lidé se v místě běžně pohybují, čekají u silnice na autobus, ale infrastruktura tomu neodpovídá. Chybí chodník, autobusové zastávky nemají bezpečné nástupní plochy a úsek je vedený jako silnice mimo obec s povolenou rychlostí 90 km/h. Jinými slovy: prostředí se tváří jako dopravní koridor, ale život v něm funguje jako v obci.

Právě to je jádro problému. Nejde jen o to, že někteří řidiči jezdí rychle. Jde o to, že jim k tomu samotné uspořádání silnice dává příležitost. Pokud se u silnice pohybují lidé, musí to být na vozovce, chodníku, zastávkách i dopravním značení jasně poznat. Bez toho je výzva „jezděte opatrně“ jen slabá náplast.

V Borečku má vzniknout nový chodník podél silnice druhé třídy, upravit se mají autobusové zastávky a vzniknout má i bezpečnější místo pro přecházení. Součástí má být také zklidnění dopravy snížením rychlosti. To je správný směr: fyzicky oddělit člověka od aut a současně dát řidičům jasně najevo, že projíždějí místem, kde se žije.

Jeřmanice: když je silnice přehledná, řidiči zrychlí

Jeřmanice řeší trochu jiný, ale podobně nebezpečný problém. Úsek navazuje na nádraží a propojuje důležité části obce. Zároveň je přehledný a vede z kopce. To je kombinace, která v dopravě často znamená jediné: řidiči jedou rychleji, než by měli.

Podle údajů zveřejněných Libereckým krajem zde povolenou rychlost překračuje zhruba 70 % řidičů. Maximální naměřená rychlost měla dosáhnout až 125 km/h. A právě v takovém prostoru se dnes pohybují chodci a cyklisté přímo po silnici, protože jim chybí oddělená infrastruktura.

Jeřmanice proto připravují úsek cyklostezky na trase Liberec–Hodkovice. Její smysl není jen rekreační. Má oddělit nemotorovou dopravu od aut a odstranit každodenní konflikt mezi rychlým provozem a lidmi, kteří se potřebují bezpečně dostat k nádraží nebo do jiné části obce.

Tady je důležité nepodlehnout hezkému slovu „cyklostezka“. V české debatě někdy zní jako volnočasový luxus. V tomto případě jde ale o bezpečnostní infrastrukturu. Pokud chodci a cyklisté nemají vlastní bezpečný prostor, stávají se nejslabším článkem systému. A nejslabší článek v dopravě obvykle nenese jen nepohodlí, ale následky nehody.

Peníze ze SFDI pomohou. Ale dotace sama nikoho nezachrání

Oba projekty stojí na podpoře Státního fondu dopravní infrastruktury. V Jeřmanicích má dotace pokrýt zhruba dvě třetiny uznatelných nákladů, zbytek doplatí obec, pravděpodobně rozloženě do více let. To je pro malé obce podstatné: samy často nemají peníze ani odbornou kapacitu, aby podobné projekty připravily a zaplatily.

Právě proto je důležitá spolupráce s Platformou VIZE 0 a Týmem silniční bezpečnosti. Zvenčí to může vypadat jako technická pomoc s žádostí. Ve skutečnosti jde o něco zásadnějšího: malé obce často vědí, kde je problém, ale neumějí ho převést do projektové dokumentace, dopravní analýzy, žádosti, rozpočtu a pravidel dotačního programu.

Tohle je možná nejméně viditelná, ale nejdůležitější část celé zprávy. Bez schopnosti připravit kvalitní projekt zůstává nebezpečné místo nebezpečným místem. Obec může roky vědět, že se tam lidé bojí chodit, ale bez dokumentace, financování a politické vytrvalosti se nic nezmění.

Zároveň je potřeba říct věc přímo: dotace není spása. Nový chodník nebo cyklostezka pomůže tam, kde fyzicky oddělí lidi od aut. Ale pokud se současně nevyřeší rychlost, přehlednost značení, návaznost stezky, zimní údržba a reálné chování řidičů, zůstane část rizika dál na místě.

VIZE 0 není slogan. Je to změna odpovědnosti

Platforma VIZE 0 vychází z principu, že žádný počet mrtvých a těžce zraněných na silnicích není přijatelný. To zní vznešeně, ale v praxi je to velmi střízlivá myšlenka: nespoléhat se jen na to, že každý člověk bude vždy pozorný, odpočatý, ohleduplný a bezchybný.

Silniční systém má počítat s tím, že lidé chybují. Řidič se přehlédne, cyklista špatně odhadne situaci, chodec udělá krok navíc, dítě se rozběhne, senior jde pomaleji. Dobrá infrastruktura nemá čekat na ideálního člověka. Má být navržená tak, aby běžná lidská chyba nekončila tragédií.

To je přesně důvod, proč jsou Ralsko a Jeřmanice důležité i pro jiné obce v kraji. Nejde jen o dvě lokální stavby. Jde o model: nejdřív pojmenovat riziko, doložit ho daty, připravit projekt, najít peníze a teprve potom stavět. Romantická víra, že „nějak se tam vždycky chodilo“, už nestačí. Pokud auta jezdí rychleji, doprava houstne a přibývá cyklistů i elektrokol, staré dopravní uspořádání přestává stačit.

Liberecký kraj má méně nehod, ale pořád umírají lidé

Regionální kontext je střízlivý. V Libereckém kraji v roce 2025 počet dopravních nehod meziročně klesl, ale na silnicích zemřelo 20 lidí, tedy o dva více než v roce předchozím. Mezi oběťmi byli i čtyři chodci a jeden cyklista. Těžce zraněných bylo 29, lehce zraněných 1 202.

To je důvod, proč nemá smysl uspávat se celkovým poklesem nehod. Statistika může vypadat lépe, ale konkrétní nebezpečné místo zůstává konkrétním nebezpečným místem. Pro člověka v Borečku není rozhodující, zda v kraji ubylo nehod. Rozhodující je, zda může dojít na autobus bez pocitu, že stojí v cestě autům.

A pro obyvatele Jeřmanic není rozhodující obecná tabulka. Rozhodující je, zda kolem něj auto z kopce proletí padesátkou, sedmdesátkou, nebo rychlostí, která už do obce vůbec nepatří.

Přestanou se lidé bát o život?

Částečně ano — pokud se projekty opravdu dokončí, budou dobře navrženy a nezůstanou jen u stavební kosmetiky. V Ralsku může chodník, bezpečnější zastávky, místo pro přecházení a snížení rychlosti odstranit nejhorší každodenní konflikt mezi lidmi a auty. V Jeřmanicích může cyklostezka dát chodcům a cyklistům vlastní prostor tam, kde dnes musejí sdílet vozovku s řidiči, z nichž velká část překračuje rychlost.

Ale úplná odpověď je tvrdší: lidé se přestanou bát až tehdy, když bude bezpečnost vidět nejen na projektu, ale i v provozu. Tedy když řidiči skutečně zpomalí, když bude infrastruktura navazovat tam, kam lidé opravdu chodí a jezdí, když se bude udržovat i po zimě a když obce budou dál sledovat, zda se riziko skutečně snížilo.

Největší přínos celé věci může být nakonec širší než samotný chodník v Borečku nebo cyklostezka v Jeřmanicích. Pokud se ukáže, že i menší obce dokážou s odbornou pomocí připravit kvalitní bezpečnostní projekt a uspět u SFDI, je to návod pro další místa v Libereckém kraji. Nečekat na tragédii. Nečekat, až se „něco stane“. Ale vzít nebezpečný úsek jako veřejný problém, který má řešení.

Zdroje a kontext

Liberecký kraj: Chodci na vozovce, rychlá auta a časté nehody. Ralsko a Jeřmanice chtějí situaci změnit, 13. května 2026. Hlavní zdroj k připravovaným projektům, údajům o Borečku, Jeřmanicích, SFDI, Platformě VIZE 0 a plánovaném dokončení.

Český statistický úřad: Dopravní nehody v Libereckém kraji v roce 2025, 23. ledna 2026. Regionální kontext nehodovosti, počty usmrcených a zraněných, podíl příčin a okresní členění.

Centrum dopravního výzkumu: Vize nula – bezpečnost silničního provozu. Kontext principu VIZE 0, sdílené odpovědnosti a bezpečného dopravního systému.

Česko bez bariér / SFDI: přehled podpory bezbariérových chodníků, cyklostezek a bezpečnostních úprav. Kontext dlouhodobého financování a typů podporovaných projektů.

Ministerstvo dopravy: Rada vlády projednala plnění strategie BESIP v polovině dekády, 6. května 2026. Kontext celostátní strategie, cíle snížit počty usmrcených a těžce zraněných a rizikové oblasti v dopravě.

Moje VIZE NULA / BESIP: projekt a jeho zaměření na bezpečnost silničního provozu. Kontext role projektu, Platformy VIZE 0 a Týmu silniční bezpečnosti.