Pomoc s bydlením od července: komu může zachránit nájem a proč byt nevykouzlí

Od července se má v Česku rozběhnout další část zákona o podpoře bydlení: lidé v bytové nouzi nebo ti, kterým hrozí ztráta bydlení, mohou žádat o podpůrná opatření a asistenci. Nejde o kouzelný pořadník na byt. Jde o pokus zachytit rodinu, seniora nebo samoživitele dřív, než skončí na ubytovně, v azylovém domě nebo bez střechy nad hlavou.

Nový zákon lidem byt nevykouzlí. Může ale rozhodnout, jestli domácnost včas dostane radu, garanci, asistenci a šanci udržet nájem — nebo bude řešit problém až ve chvíli, kdy už je pozdě.

Kontaktní místa pro bydlení mají být první adresou pro lidi, kterým hrozí ztráta bydlení nebo už bydlí nevyhovujícím způsobem.

Podpůrná opatření mohou zahrnovat bydlení s ručením, podnájemní bydlení, podporované obecní bydlení a asistenci.

Největší rizika jsou nedostatek bytů, financování, přetížení úřadů a zmatek mezi rolí obcí a Úřadu práce.

Ztráta bydlení málokdy přijde jako blesk z čistého nebe. Častěji se plíží: jeden drahý nájem, dvě nezaplacené zálohy, výpověď, dluh, nemoc, rozchod, neprodloužená smlouva, několik nocí u známých, potom ubytovna. Až nakonec člověk zjistí, že neřeší „jen bydlení“, ale práci, školu dětí, zdraví, psychiku, vztahy i vlastní důstojnost.

Česko se teď pokouší jednu část tohoto řetězu zachytit dřív. Zákon o podpoře bydlení má od roku 2026 vytvořit síť kontaktních míst pro bydlení, podpůrných opatření a asistence. Podle Ministerstva pro místní rozvoj má od 1. července 2026 začít fáze, kdy lze na kontaktních místech žádat o bytová podpůrná opatření nebo asistenci v bydlení. Současně je ale nutné dodat důležitou právní poznámku: k 27. červnu 2026 je v legislativním procesu novela, kterou Poslanecká sněmovna schválila 3. června 2026 a která může změnit rozdělení pravomocí mezi obcemi a Úřadem práce i praktický náběh systému.

Pro běžného člověka je podstatné hlavně toto: nejde o nový nárok na byt pro každého, kdo má vysoký nájem. Není to zázračná státní realitka. A není to ani řešení drahého bydlení jako takového. Je to spíš záchranná síť pro domácnosti, které už jsou v bytové nouzi nebo se k ní nebezpečně blíží. Když bude fungovat, může zabránit pádu. Když fungovat nebude, přibude jen další úřad, další formulář a další zklamání.

Co se vlastně mění

Zákon č. 175/2025 Sb., o podpoře bydlení, zavádí několik nových nástrojů. V jeho jádru jsou kontaktní místa pro bydlení, bytová podpůrná opatření a asistence v bydlení. Podpůrná opatření podle zákona zahrnují bydlení s ručením, podnájemní bydlení, podporované obecní bydlení a asistenci v bydlení.

Na papíře to zní úředně. V praxi má jít o tři jednoduché věci

Za prvé: člověk má mít místo, kam přijde, když mu hoří bydlení. Ne až ve chvíli, kdy má sbalené tašky, ale už když dostane výpověď, nezvládá nájem, hrozí mu dluh nebo bydlí v nevhodných podmínkách.

Za druhé: stát a obce se mají pokusit dostat do systému byty, které mohou sloužit domácnostem v nouzi. Někdy půjde o obecní byt, jindy o byt soukromého vlastníka, kterému systém nabídne garanci pro případ dluhu, škody nebo problémů s nájemníkem.

Za třetí: samotný byt nemá být konec pomoci. Má přijít asistence — tedy podpora s placením, dluhy, sousedskými vztahy, hospodařením, službami a běžnými situacemi, které často rozhodují o tom, zda si člověk bydlení udrží.

To je důležité. Česká debata o bydlení se často zasekne na větě „postavme víc bytů“. To je pravda, ale pomalá pravda. Nový zákon řeší jinou situaci: co udělat s člověkem, který nemůže čekat pět let na výstavbu, protože o střechu nad hlavou může přijít za měsíc.

Kontaktní místo pro bydlení: první dveře, ne zázračná kancelář

Kontaktní místo pro bydlení má být poradenské pracoviště pro lidi, kteří řeší problém s bydlením. Má poradit s nájemním vztahem, výpovědí, dluhy, dávkami, hledáním dostupného bydlení a napojením na sociální služby. Výhoda má být v tom, že člověk nemusí obcházet pět různých dveří a pokaždé znovu vysvětlovat stejný příběh.

To ale neznamená, že kontaktní místo má vlastní zásobník volných bytů. To je první velké nedorozumění, které se kolem nové pomoci může objevit. Kontaktní místo má umět situaci posoudit, poradit, nasměrovat, případně spustit žádost o podpůrné opatření. Byt ale musí někde fyzicky existovat: v obecním fondu, u soukromého vlastníka, u neziskové organizace nebo v systému, který se teprve buduje.

Ministerstvo uvádí, že od ledna 2026 funguje po republice 154 kontaktních míst. Podle novely, která je nyní v legislativním procesu, by se měla síť rozšířit tak, aby kontaktní místo bylo ve všech 205 obcích s rozšířenou působností. To je rozumný směr, protože bydlení se řeší lokálně. Člověku ve Frýdlantu nepomůže teoretická tabulka v Praze, pokud neví, kam jít v pondělí ráno.

Zároveň je ale potřeba hlídat jednu věc: kontaktní místo nesmí být jen cedule na dveřích sociálního odboru. Má-li fungovat, potřebuje lidi, metodiku, přístup k datům, návaznost na Úřad práce, obce, kraj, neziskové organizace i reálné byty. Bez toho bude jen dalším rozcestníkem v bludišti.

Kdo může žádat o podporu

Zákon cílí především na domácnosti s nízkými příjmy, které nemají vyhovující bydlení nebo jim hrozí jeho ztráta. Ministerstvo jako příklady uvádí lidi přespávající provizorně u známých, matky s dětmi v azylovém domě, lidi bez domova nebo osamělé seniory v bytě s drahým nájmem. Přednost mají zvlášť zranitelné skupiny, například ohrožené děti, lidé se zdravotním postižením nebo oběti domácího násilí.

Důležité je rozlišit dvě roviny. Poradenství na kontaktním místě má být otevřené široce — přijít může člověk, který má problém s bydlením a potřebuje se zorientovat. Samotná bytová podpůrná opatření už ale nebudou pro každého. Bude se posuzovat konkrétní situace domácnosti, příjem, bydlení, riziko ztráty bydlení a potřebnost podpory.

Prakticky: pokud máte vysoký nájem, ale zatím ho zvládáte platit, kontaktní místo vám může poradit, ale pravděpodobně nepůjde o typickou domácnost pro bytové podpůrné opatření. Pokud vám hrozí výpověď, bydlíte v azylovém domě, na ubytovně, u známých, v nevyhovujícím bytě, máte dluh na nájmu nebo jste senior, samoživitelka či rodina s dětmi v reálném riziku ztráty bydlení, dává smysl kontaktovat nejbližší místo co nejdřív.

Nečekejte na poslední dopis. U bydlení platí jednoduché pravidlo: čím dřív problém přinesete, tím víc možností ještě existuje.

Co je asistence v bydlení

Asistence v bydlení je možná nejdůležitější a nejméně líbivá část celého systému. Není to byt. Není to dávka. Není to jednorázová rada. Zákon ji popisuje jako odbornou, dlouhodobou a individualizovanou činnost, jejímž cílem je udržení bydlení ve vhodném bytě.

V běžné řeči to znamená: někdo pomáhá domácnosti zvládnout věci, kvůli kterým by o byt mohla znovu přijít. Může jít o plán placení nájmu, řešení dluhů, vyřízení dávek, komunikaci s pronajímatelem, napojení na sociální služby, řešení sousedských sporů, hospodárné užívání bytu nebo základní orientaci v tom, co nájemní bydlení prakticky obnáší.

To je pro část veřejnosti citlivé. Někdo může namítnout: proč má stát někomu pomáhat s tím, co má každý zvládat sám? Odpověď je pragmatická. Pokud rodina ztratí bydlení, problém obvykle nezmizí. Jen se přesune do dražší a horší podoby: ubytovna, azylový dům, sociální služby, škola řešící děti v krizi, zdravotnictví, někdy i soudy a exekuce. Prevence bývá méně vidět, ale často dává větší smysl než hašení katastrofy.

Dobrá asistence není vodění za ruku donekonečna. Má člověka stabilizovat. Špatná asistence by naopak mohla vytvořit závislost na systému nebo jen přidat dalšího prostředníka bez výsledku. Tady se rozhodne, jestli zákon bude skutečnou pomocí, nebo úřední kulisou.

Role obce, kraje, Úřadu práce a neziskových organizací

Bydlení je typický problém, u kterého všichni trochu něco mohou, ale nikdo ho nevyřeší sám.

Obec zná místní situaci: obecní byty, problematické ubytovny, lokální pronajímatele, sociální práci, školu, rodiny v potížích. Proto dává smysl, aby kontaktní místa byla navázána na obce a jejich sociální či bytové odbory. Obec může také do systému vložit vlastní byt nebo alespoň jasně nastavit pravidla, komu a za jakých podmínek městské byty pronajímá.

Kraj má koordinační roli. V Libereckém kraji krajský web uvádí, že sleduje legislativní vývoj a ve spolupráci s obcemi, ministerstvy a dalšími partnery připravuje kroky k implementaci zákona na území kraje. Kraj zároveň zveřejňuje seznam kontaktních míst v regionu.

Úřad práce do systému vstupuje kvůli dávkám, posuzování sociální a ekonomické situace a nově také kvůli plánovanému přesunu části rozhodování o podpůrných opatřeních. MPSV uvádí, že Sněmovna schválila novelu, podle níž mají Úřady práce nově rozhodovat o žádostech o podpůrná opatření; podle ministerstva má jít o racionalizaci a využití existující sítě kontaktních pracovišť. Kritici se ale obávají přetížení úřadů a oslabení lokální znalosti obcí.

Neziskové organizace jsou často ti, kdo v terénu vidí problém nejdřív. Umějí pracovat s lidmi v bytové nouzi, s rodinami v krizi, lidmi bez domova, oběťmi domácího násilí nebo lidmi po návratu z institucí. Pokud budou do systému zapojeny jako poskytovatelé asistence nebo garancí, mohou být klíčové. Pokud budou odstrčeny na okraj, stát přijde o zkušenost, kterou sám nemá.

Kritická otázka tedy nezní, kdo má mít razítko. Otázka zní, jestli se člověk v krizi dostane k pomoci rychle, bez zbytečného ping-pongu mezi obcí, Úřadem práce a dalšími službami.

Co si má člověk ověřit

Tahle část je praktická. Pokud řešíte bydlení v Libereckém kraji nebo se bojíte, že o něj můžete přijít, nečekejte, až bude situace nevratná.

Co si ověřit | Proč je to důležité
Kde je vaše kontaktní místo pro bydlení | První kontakt má být podle místa, kde svou bytovou situaci řešíte; kraj zveřejňuje seznam míst.
Jaké má město vlastní byty a pravidla přidělování | Podpora bydlení nenahrazuje obecní bytovou politiku. Obecní pravidla jsou často samostatná.
Zda vám hrozí výpověď, dluh nebo neprodloužení smlouvy | Čím dřív problém doložíte, tím větší šance na řešení.
Jaké doklady si vzít | Obvykle občanský průkaz, nájemní smlouvu, výpověď, doklady k nákladům na bydlení, příjmům, dávkám, dluhům nebo zdravotní a rodinné situaci.
Kdo řeší dávky | Dávky a příjmová situace patří k Úřadu práce; kontaktní místo by vás mělo umět nasměrovat.
Zda potřebujete i asistenci | Samotný byt nestačí, pokud hrozí dluhy, sousedské konflikty, neorientace v nájemním vztahu nebo opakovaná ztráta bydlení.

V Libereckém kraji krajský seznam uvádí kontaktní místa mimo jiné v České Lípě, Frýdlantu, Jablonci nad Nisou, Jilemnici, Liberci, Novém Boru, Semilech, Tanvaldu, Turnově a Železném Brodě. Například Jablonec nad Nisou popisuje své kontaktní místo jako poradenské pracoviště pro osoby v akutní bytové nouzi, pečující o děti, seniory a osoby ohrožené ztrátou bydlení; jako základní doklad uvádí potvrzení o trvalém pobytu, tedy typicky občanský průkaz nebo jiný doklad.

Co zákon neřeší

Zákon o podpoře bydlení nevyřeší hlavní příčinu drahého bydlení v Česku: nedostatek dostupných bytů tam, kde lidé potřebují žít.

Nezrychlí sám o sobě výstavbu. Nesníží automaticky tržní nájmy. Nepřiměje všechny vlastníky prázdných bytů, aby je pronajali. Neopraví obecní bytový fond. Nezastaví spekulaci s pozemky. Nevyřeší rozdíl mezi bohatšími městy a regiony, kde se sice bydlí levněji, ale chybí práce, služby nebo doprava.

Zákon řeší jen jednu vrstvu problému. Ministerstvo samo ve svých materiálech uvádí, že zákon může pomoci až 53 000 domácnostem v bytové nouzi a že širší ohrožení bytovou nouzí se týká mnohem větší skupiny lidí. To je významné, ale pořád to není celá bytová krize.

Druhá vrstva je dostupné nájemní bydlení. Tady stát zároveň podporuje výstavbu a rekonstrukce dostupných bytů přes Státní fond podpory investic. Program Dostupné nájemní bydlení byl podle SFPI kvůli obrovskému zájmu dočasně pozastaven po vyčerpání původní alokace; MMR současně v červnu 2026 uvádělo, že zajistilo další miliardy na podporu dostupného nájemního bydlení.

Třetí vrstva jsou neobydlené byty. MMR už dříve upozornilo, že v bytových domech je kolem 200 000 dlouhodobě neobydlených bytů a že jejich počet od roku 2011 vzrostl zhruba o 40 %. Jenže i tady pozor: ne každý „neobydlený“ byt je byt, který lze snadno pronajmout rodině v nouzi. Část je ve špatném stavu, část má právní problémy, část je v lokalitě bez poptávky a část je držena z investičních důvodů. Zákon může některé vlastníky motivovat garancemi, ale sám prázdné byty hromadně neotevře.

Úhel pohledu: stát řeší pád, ne cenu

Nejzajímavější na nové pomoci je, že není primárně bytovou politikou ve smyslu „postavíme levnější byty“. Je to spíš politika prevence pádu.

To může být její síla i slabina. Síla proto, že lidé v krizi potřebují rychlou pomoc, ne strategii do roku 2035. Slabina proto, že pokud se bude záchranná síť tvářit jako řešení bytové krize, veřejnost bude rychle zklamaná.

Rodině, která má výpověď z nájmu a dvě děti ve škole, může asistence a garance zachránit běžný život. Mladé rodině, která si nemůže dovolit byt v Liberci, Jablonci nebo Praze, ale zákon pravděpodobně nepomůže. Seniorce, které nájem vyskočil nad možnosti důchodu, může kontaktní místo pomoci zorientovat se a najít podporu. Pracujícímu člověku se středním příjmem, který už nedosáhne na hypotéku a těžko hledá nájem, ale tento zákon neotevře nový trh.

To je nutné říkat nahlas. Jinak se z dobrého nástroje stane politicky přestřelený slib.

Je to optimální krok vlády?

Jako jeden díl skládačky ano. Jako hlavní odpověď na bytovou krizi ne.

Pozitivní je, že stát konečně zavádí systém, který má zachytit lidi v bytové nouzi dřív, než propadnou na dno. Pozitivní je i propojení bydlení s podporou, protože evropské zkušenosti ukazují, že samotná střecha nad hlavou často nestačí; lidé s vážnějšími problémy potřebují stabilní bydlení a zároveň doprovodnou podporu.

Slabé místo je institucionální zmatek. Pokud se během náběhu systému mění role obcí a Úřadu práce, hrozí, že běžný člověk nebude vědět, kam jít, a úředníci budou chvíli řešit hlavně to, co vlastně mají dělat. MPSV přesun části pravomocí na Úřad práce obhajuje racionalizací a využitím existující sítě. Kritici naopak upozorňují, že Úřad práce už je zatížený a že obce znají lokální bytovou situaci lépe.

Druhé slabé místo je financování. Senátní veřejné slyšení v lednu 2026 upozornilo, že pokud stát ukládá obcím a krajům povinnosti, musí na ně dát peníze; zmiňovalo se financování kontaktních míst i podpůrných opatření. To je přesně ten typ problému, který veřejnost nevidí, dokud systém nezačne drhnout.

Třetí slabé místo je nedostatek bytů. Můžete mít poradce, metodiku i dobrou vůli, ale pokud v regionu nejsou dostupné byty, podpora se rychle zasekne. Proto musí zákon o podpoře bydlení běžet vedle podpory obecního, družstevního, neziskového a dostupného nájemního bydlení. Bez nové nabídky bytů zůstane záchranná síť napnutá nad prázdným prostorem.

Klíčová čísla

154 kontaktních míst pro bydlení podle MMR od ledna 2026.

205 obcí s rozšířenou působností jako plánované rozšíření podle novely.

53 000 domácností v bytové nouzi, kterým může zákon podle MMR pomoci.

Přibližně 200 000 dlouhodobě neobydlených bytů v bytových domech podle MMR.

Co ukazuje zahraničí

Evropské zkušenosti ukazují tři důležité věci.

První: prevence bezdomovectví a bytové nouze má smysl, pokud je spojená se skutečným bydlením, ne jen s pořadníky a přespáváním v nouzových zařízeních. OECD ve svém nástroji k řešení bezdomovectví popisuje modely Housing First jako přístup, který lidem s vysokou nebo komplexní potřebou podpory poskytuje dlouhodobé bydlení a zároveň intenzivní, individuální podporu; výzkumy podle OECD ukazují lepší udržení bydlení než běžné přístupy.

Druhá: finský příklad je silný, ale nelze ho levně okopírovat. Finsko dlouhodobě stavělo na principu Housing First, tedy že člověk nejprve získá bydlení a až poté se stabilizují další problémy. Housing First Europe uvádí, že evropské programy tohoto typu často dosahují vysoké míry udržení bydlení a u Finska popisuje výrazný ústup nouzového ubytování a pokles počtu lidí v ubytovnách či hostelech. Jenže finský model stojí na bytech, financování a dlouhodobé politické kontinuitě. Ne na jedné novele.

Třetí: země s větším neziskovým nebo obecním nájemním sektorem mají širší manévrovací prostor. OECD například popisuje dánský neziskový sektor bydlení jako jeden z největších v OECD, s podílem kolem pětiny bytového fondu a s nákladově orientovanými nájmy. To je úplně jiná startovní pozice než Česko, kde obecní a dostupné nájemní bydlení v mnoha městech nestačí ani na nejvážnější případy.

Zahraničí tedy neříká: „udělejte kontaktní místo a máte vyhráno.“ Říká spíš: kombinujte prevenci, dostupné byty, stabilní financování, data, lokální znalost a individuální podporu. Český zákon obsahuje některé správné prvky. Otázka je, zda budou mít dost síly.

Co by šlo udělat lépe

První optimalizace: méně úředního ping-pongu. Člověk v bytové nouzi nemá být kurýr mezi obcí, Úřadem práce, krajem a neziskovkou. Má dostat jasné „tady začněte, toto doložte, toto se stane dál“.

Druhá: jasné veřejné informace. Každé město s kontaktním místem by mělo mít jednoduchou stránku: pro koho služba je, kde sídlí, kdy má otevřeno, co vzít s sebou, co umí a co neumí. Jablonec nad Nisou to dělá poměrně srozumitelně: uvádí adresu, úřední hodiny, poradce a základní doklad. Podobnou přehlednost by měl mít každý úřad.

Třetí: měření výsledků. Nestačí počítat, kolik lidí přišlo na poradu. Důležité je, kolik domácností si udrželo bydlení, kolik se jich dostalo z ubytoven do standardního nájmu, kolik dětí nemuselo měnit školu, kolik případů se vyřešilo před výpovědí a kolik bytů se podařilo zapojit do systému.

Čtvrtá: realistické financování. Pokud stát chce po obcích práci navíc, musí ji zaplatit. Pokud chce po neziskových organizacích asistenci, musí být financování stabilní, ne projektové paběrkování. Pokud chce po soukromých vlastnících byty, musí být garance důvěryhodná a rychlá.

Pátá: propojení s výstavbou. Podpora bydlení může zachránit domácnosti v krizi. Dostupné nájemní bydlení musí řešit širší problém. Tyto dvě politiky se nesmí tvářit jako náhrada jedna za druhou.

Co z toho plyne pro obce

Obce by se neměly ptát jen „co nám stát nařídil“. Měly by se ptát „co se nám stane, když systém nevyužijeme“.

Bytová nouze se totiž stejně objeví na jejich stole. Přijde přes děti ve školách, přes městskou policii, přes sociální odbor, přes sousedské stížnosti, přes ubytovny, přes seniory, kteří nezvládají nájem. Obec si může říct, že bydlení je soukromý problém. Ale následky bývají velmi veřejné.

Rozumná obec by proto měla mít přehled o vlastních bytech, pravidlech jejich přidělování, domácnostech v akutním riziku, spolupracujících pronajímatelích, neziskových partnerech a dluhovém poradenství. Zákon o podpoře bydlení jí může dát nástroj. Nenahradí ale místní politickou vůli.

Závěr: nejlepší pomoc je ta, která přijde dřív než ubytovna

Nová pomoc s bydlením nebude zázrak. Nebude to státní kouzelná hůlka, která zlevní nájmy, postaví domy a otevře prázdné byty. Pokud to tak někdo bude prodávat, prodává iluzi.

Může ale udělat něco skromnějšího a možná důležitějšího: zachytit lidi dřív, než spadnou úplně. Rodinu před ubytovnou. Seniora před výpovědí. Samoživitelku před azylovým domem. Člověka v krizi před tím, než se z jednoho problému stane deset dalších.

Praktická rada pro čtenáře je jednoduchá: pokud se vás problém týká, nečekejte na poslední den nájemní smlouvy. Najděte si kontaktní místo pro bydlení, vezměte s sebou doklady k nájmu, příjmům a dluhům a chtějte vědět, co se dá udělat hned. A praktická rada pro obce je ještě jednodušší: neberte zákon jako formulářovou povinnost. Berte ho jako test, zda umíte zabránit tomu, aby se běžná bytová potíž změnila ve veřejnou krizi.

Otázky a odpovědi

Co je kontaktní místo pro bydlení?
Poradenské pracoviště, kam se může obrátit člověk s problémem s bydlením. Má pomoci s orientací v nájemních vztazích, dávkách, riziku ztráty bydlení a možnostech podpory.

Kdo může žádat o pomoc?
Typicky domácnost v bytové nouzi nebo ohrožená ztrátou bydlení: například rodina s výpovědí z nájmu, člověk na ubytovně, matka s dětmi v azylovém domě, senior s nezvládnutelným nájmem nebo oběť domácího násilí.

Dostanu díky zákonu byt?
Ne automaticky. Zákon nezaručuje byt každému. Může ale pomoci najít vhodné řešení, zapojit obecní nebo soukromý byt, poskytnout garanci a přidat asistenci.

Co je asistence v bydlení?
Dlouhodobá odborná pomoc, aby si člověk bydlení udržel. Může zahrnovat podporu s placením, dluhy, dávkami, komunikací s pronajímatelem, sousedskými vztahy nebo běžným užíváním bytu.

Co si mám vzít na kontaktní místo?
Občanský průkaz, nájemní smlouvu, výpověď z nájmu, doklady o příjmech, nákladech na bydlení, dluzích, dávkách a další dokumenty, které popisují vaši situaci.

Vyřeší zákon drahé nájmy?
Ne. Může pomoci lidem v největším riziku, ale nevyřeší nedostatek bytů, vysoké tržní nájmy ani pomalou výstavbu.

Kde najdu kontaktní místo v Libereckém kraji?
Seznam zveřejňuje Liberecký kraj. Kontaktní místa jsou uvedena například v České Lípě, Frýdlantu, Jablonci nad Nisou, Jilemnici, Liberci, Novém Boru, Semilech, Tanvaldu, Turnově a Železném Brodě.

Zdroje a kontext
[1] Zákon č. 175/2025 Sb., o poskytování některých opatření v podpoře bydlení, Zákony pro lidi.
https://www.zakonyprolidi.cz/cs/2025-175
[2] Ministerstvo pro místní rozvoj: Zákon o podpoře bydlení, informace k účinnosti a nástrojům zákona.
https://mmr.gov.cz/cs/ministerstvo/bytova-politika/zakon-o-podpore-bydleni
[3] MPSV / Sociální bydlení: Zákon o podpoře bydlení = mít domov.
https://socialnibydleni.mpsv.cz/mitdomov
[4] MPSV: Sněmovna ve třetím čtení schválila přesun části pravomocí spojených s pomocí lidem ohroženým bytovou nouzí z obcí na úřady práce, 4. června 2026.
https://mpsv.gov.cz/snemovna-ve-tretim-cteni-schvalila-presun-casti-pravomoci-spojenych-s-pomoci-lidem-ohrozenym-bytovou-nouzi-z-obci-na-urady-prace
[5] ČT24: Sněmovna schválila přesun části pomoci lidem v bytové nouzi na úřady práce, 3. června 2026.
https://ct24.ceskatelevize.cz/clanek/domaci/snemovna-bude-pokracovat-ve-schvalovani-zmen-v-pomoci-lidem-v-bytove-nouzi-374164
[6] Liberecký kraj: Kontaktní místa pro bydlení (KMB) – Liberecký kraj.
https://www.kraj-lbc.cz/urad/odbory/odbor-socialnich-veci/oddeleni/oddeleni-socialni-prace/bydleni/kontaktni-mista-pro-bydleni-kmb-liberecky-kraj/kontaktni-mista-pro-bydleni-kmb-liberecky-kraj
[7] Jablonec nad Nisou: Kontaktní místo pro bydlení.
https://www.mestojablonec.cz/zivotni-situace/kontaktni-misto-pro-bydleni
[8] Senát Parlamentu ČR: Závěry z veřejného slyšení Senátu k zákonu o podpoře bydlení, 29. ledna 2026.
https://www.senat.cz/zpravodajstvi/zprava.php?id=4009
[9] Státní fond podpory investic: Dostupné nájemní bydlení.
https://sfpi.cz/dostupne-bydleni/
[10] ČT24: MMR přidá šest miliard na podporu dostupného nájemního bydlení, červen 2026.
https://ct24.ceskatelevize.cz/clanek/domaci/mmr-prida-sest-miliard-na-podporu-dostupneho-najemniho-bydleni-373932
[11] MMR: V bytových domech je na 200 tisíc bytů, ve kterých nikdo dlouhodobě nebydlí.
https://mmr.gov.cz/cs/ostatni/web/novinky/v-bytovych-domech-je-na-200-tisic-bytu%2C-ve-kterych
[12] OECD: Housing Affordability in Cities in the Czech Republic, 2021.
https://www.oecd.org/en/publications/housing-affordability-in-cities-in-the-czech-republic_bcddcf4a-en.html
[13] OECD: Long-term housing solutions: Housing-led and Housing First, OECD Toolkit to Combat Homelessness, 2024.
https://www.oecd.org/en/publications/oecd-toolkit-to-combat-homelessness_0fec780e-en/full-report/long-term-housing-solutions-housing-led-and-housing-first_db4e15b1.html
[14] Housing First Europe: What is Housing First; Finland country profile.
https://housingfirsteurope.eu/what-is-housing-first/
https://housingfirsteurope.eu/country/finland/
[15] OECD: The social economy in housing, Social Economy in Europe, 2025.