Léto doma: Češi plní hory, kempy a města. Jenže turistika pak něco stojí i Česko

Češi letos podle průzkumů znovu silně míří na dovolenou po Česku. Na první pohled je to dobrá zpráva pro hotely, restaurace, kempy, památky i kraje. Jenže domácí turistika není zadarmo: přináší peníze, ale také tlak na parkování, odpady, přírodu, dopravu, záchranáře a běžný život místních.

Domácí dovolená není automaticky levná, šetrná ani bezproblémová. Je pohodlnější, bližší a pro mnoho lidí bezpečnější. Jenže když se stejná místa zaplní auty, lidmi a odpadem, část účtu platí obce, příroda a místní obyvatelé.

Letní dovolenou v Česku plánuje podle CzechTourismu 77 % oslovených Čechů, průměrný rozpočet je 10 447 Kč na osobu.

Turistika přináší peníze ubytování, restauracím, atrakcím i obcím, ale náklady nesou také místní lidé, infrastruktura, příroda a záchranné složky.

Udržitelnější dovolená doma znamená vybírat méně přetížená místa, jezdit mimo špičku, respektovat parkování a utrácet lokálně.

Dovolená v Česku zní jako rozumná volba. Nemusíte na letiště, nemusíte měnit peníze, nemusíte počítat dálniční poplatky přes půl Evropy a v případě nouze se pořád domluvíte česky. Pro rodinu s dětmi, seniory, cyklisty nebo lidi, kteří nechtějí trávit půl dne na cestě, má tuzemská dovolená zjevné kouzlo.

Jenže „léto doma“ má i druhou stranu. Když lidé místo Chorvatska vyrazí do Krkonoš, Jizerských hor, Českého ráje, k Máchovu jezeru, na Šumavu nebo do jižních Čech, tlak na turistická místa se přesune blíž. A najednou ho řeší česká vesnice pod horami, město u jezera, správce chráněné krajinné oblasti nebo místní člověk, který se v sobotu dopoledne nemůže dostat autem domů.

Podle průzkumu CzechTourismu plánuje letní dovolenou v tuzemsku 77 % oslovených Čechů. Oproti loňskému průzkumu je to nárůst o 12 procentních bodů. Průměrný plánovaný rozpočet na letní dovolenou v Česku je 10 447 Kč na osobu, z toho 5 021 Kč má připadnout na ubytování. To je silné číslo, ale je potřeba ho číst přesně: jde o plán lidí z průzkumu, nikoli o konečnou statistiku skutečných letních pobytů.

Tvrdá data zatím ukazují jinou, ale související věc. V roce 2025 se v českých hromadných ubytovacích zařízeních ubytovalo téměř 23,6 milionu hostů a strávili zde 59,1 milionu nocí. Domácí turisté tvořili 12,6 milionu příjezdů a 32,4 milionu přenocování, což bylo meziročně o 2,5 % více. V 1. čtvrtletí roku 2026 pak ČSÚ uvádí další růst: 4,4 milionu hostů a 11,1 milionu nocí, meziročně více u příjezdů i přenocování.

Celé léto 2026 nemáme statisticky spočítané, ale zájem o Česko je silný, že domácí turistika zůstává významná a že letos průzkumy naznačují další posílení tuzemských plánů.

Je dovolená doma ještě levná?

Slovo „levná“ je u dovolené v Česku ošidné. Ano, oproti zahraniční dovolené vychází plánovaný rozpočet v tuzemsku nižší. CzechTourism uvádí u letní dovolené v zahraničí průměrné plánované náklady 22 741 Kč na osobu, zatímco u dovolené v Česku 10 447 Kč. Rozdíl je zřejmý.

Jenže rodina neplatí za „osobu z průzkumu“. Platí konkrétní ubytování, jídlo, vstupy, benzín, parkování, zmrzlinu, lanovku, kolo, koupaliště, hrad, aquapark a někdy i poplatek z pobytu. Čtyřčlenná rodina se při průměru 10 447 Kč na osobu dostává teoreticky přes 40 000 Kč. A to pořád může být dovolená bez luxusu.

Navíc zdražují služby, které turista používá nejvíc. ČSÚ v květnu 2026 uvedl meziroční růst cen stravovacích služeb o 4,1 % a ubytovacích služeb o 6,5 %. Meziročně výrazně vzrostly i ceny pohonných hmot a maziv, a to o 26,3 %. Jinými slovy: pobyt v Česku může být pořád levnější než moře, ale už dávno to není automaticky „levná dovolená“.

Rozumnější otázka proto nezní, jestli je Česko levné. Lepší otázka zní: co za své peníze dostanete? Týden v penzionu v atraktivní lokalitě může stát víc než last minute v zahraničí. Naopak dobře naplánovaná dovolená mimo hlavní proud, bez každodenních placených atrakcí a s výlety veřejnou dopravou může být pořád velmi dostupná.

Kdo na domácí turistice vydělává

Turistika není jen radost z výletu. Je to odvětví, které živí lidi. ČSÚ v satelitním účtu cestovního ruchu uvádí, že v roce 2024 tvořil cestovní ruch 2,50 % HDP České republiky, což odpovídalo 202 miliardám korun. Zaměstnával 233,4 tisíce osob. Celkový objem výdajů za cestovní ruch dosáhl 363,7 miliardy korun, z toho domácí cestovní ruch generoval 149,4 miliardy korun.

Na návštěvnících vydělávají hotely, penziony, kempy, apartmány, restaurace, kavárny, průvodci, půjčovny kol, lanovky, muzea, hrady, zámky, koupaliště, festivaly, dopravci, obchody, benzínky i lokální výrobci. V některých oblastech jsou letní měsíce klíčové pro přežití celého roku.

Část peněz se vrací také obcím. Jedním z nástrojů je poplatek z pobytu. Zákon o místních poplatcích stanoví, že sazba poplatku z pobytu může činit nejvýše 50 Kč za započatý den pobytu, s výjimkou dne příjezdu. Obec si skutečnou sazbu nastavuje vyhláškou. Když má hodně návštěvníků a systém dobře vybírá, může získat peníze na údržbu, infrastrukturu nebo služby.

Jenže právě tady začíná problém. Příjmy z turismu a náklady turismu se nepotkávají vždy na stejném místě. Hotel může vydělat. Restaurace může vydělat. A obec může zároveň platit úklid, opravu cest, posílené odpadové hospodářství, dopravní značení, veřejné toalety, sezonní zaměstnance, parkovací režim a stížnosti místních.

Turista utratí peníze v regionu. Ale účet za přeplněné parkoviště často leží na radnici.

Kdo platí skrytou část účtu

Nejviditelnější náklad turistiky je doprava. Auto zůstává pro mnoho lidí nejpohodlnější způsob, jak se dostat k horám, jezeru nebo hradu. Jenže auto potřebuje silnici, parkoviště a místo. A když ho nemá, skončí na kraji lesa, u zákazu, na louce, v křižovatce nebo před domem místního člověka.

Druhá položka je odpad. Výletník si koupí jídlo, pití, nanuk, kelímek, obal, lahev. Část odnese. Část skončí v koši. Část mimo koš. V turisticky silných lokalitách pak nestačí běžný režim úklidu, protože sobotní nápor několikanásobně převýší běžný provoz obce.

Třetí položkou je příroda. Sešlapané stezky, eroze, rušení zvěře, nepovolené ohně, jízda mimo vyznačené trasy, volně pobíhající psi, hluk, vstup do citlivých území. V chráněných krajinných oblastech a národních parcích není problém jen počet lidí, ale jejich koncentrace na několika nejznámějších místech.

Čtvrtou položkou jsou záchranné složky. Horská služba, zdravotnická záchranná služba, policie, hasiči. Každý výjezd má cenu. Turista, který jde v žabkách na hřeben, podcení počasí nebo zaparkuje tak, že blokuje průjezd, nevytváří jen vlastní riziko. Vytváří náklad pro ostatní.

Pátou položkou je kvalita života místních. Turistika je příjemná, když jste návštěvník. Méně příjemná může být, když v místě bydlíte a každý víkend se mění vaše obec v průjezdní dvůr. Hluk, auta, ceny, plná parkoviště, zácpy, fronty, krátkodobé pronájmy, tlak na obchody a služby. To všechno může z turistického úspěchu udělat místní únavu.

Klíčová čísla

77 % Čechů plánujících letní dovolenou v tuzemsku podle průzkumu CzechTourismu.

10 447 Kč – průměrný plánovaný rozpočet na osobu za letní dovolenou v Česku.

5 021 Kč – průměrná plánovaná částka na ubytování v rámci domácí dovolené.

22 741 Kč – průměrné plánované náklady na osobu u zahraniční letní dovolené.

23,6 milionu hostů v českých hromadných ubytovacích zařízeních v roce 2025.

59,1 milionu přenocování v hromadných ubytovacích zařízeních v roce 2025.

202 miliard Kč – podíl cestovního ruchu na HDP ČR v roce 2024 podle ČSÚ.

363,7 miliardy Kč – celkový objem výdajů za cestovní ruch v ČR v roce 2024.

Více než 4,1 milionu lidí a přes 12,7 milionu návštěvodnů v Krkonoších v roce 2025.

Maximálně 50 Kč – zákonný strop poplatku z pobytu za započatý den.

Co znamená únosná turistika v Libereckém kraji

Liberecký kraj je pro tohle téma ideální laboratoř. Na malém území má Jizerské hory, Krkonoše, Český ráj, Máchův kraj, Lužické hory, Ještěd, přehrady, skály, cyklotrasy, hrady, zámky i festivaly. Pro návštěvníka výhoda. Pro správu území složitý úkol.

Krajský program rozvoje cestovního ruchu pracuje s pěti turistickými oblastmi: Český ráj, Jizerské hory, Krkonoše, Lužické hory a Máchův kraj. Jeho cílem není jen propagace, ale také řízení, financování a plánování cestovního ruchu. Kraj zároveň v dotačních programech podporuje veřejnou a doprovodnou infrastrukturu, která má sloužit návštěvníkům i rezidentům.

To je přesně bod, který je potřeba si hlídat: infrastruktura pro turisty má sloužit i místním. Pokud se postaví parkoviště, toalety, značení, odpočívadla, cyklostojany nebo návštěvnické služby, nemá to být jen dárek pro výletníky. Má to snížit tlak na obec, zlepšit pořádek a udělat z turistiky snesitelnější součást života.

Krkonoše jsou varováním i příležitostí. Správa KRNAP uvedla, že v roce 2025 Krkonoše navštívilo více než 4,1 milionu lidí, což představovalo přes 12,7 milionu návštěvodnů. Zároveň upozornila, že návštěvnost má ve sledovaných parametrech stoupající tendenci a že více než 53 % přespávajících turistů přijíždí ze Středočeského kraje a Prahy. To je pro sever Čech důležité: čím dostupnější budou atraktivní místa z velkých měst, tím víc poroste tlak na jednodenní a krátké pobyty.

Český ráj zase ukazuje, že i „měkčí“ turistika se může koncentrovat do několika míst. Sdružení Český ráj uvádí, že v roce 2025 navštívilo Prachovské skály téměř 179 tisíc lidí a vysoký zájem byl také o Trosky, Staré Hrady, Sychrov, Kost, Bozkovské dolomitové jeskyně, Valdštejn nebo Muzeum Českého ráje v Turnově. To je dobrá zpráva pro regionální ekonomiku, ale zároveň signál: největší nápor nejde rozmazat po mapě automaticky. Musí se řídit.

Máchovo jezero a Doksy pak připomínají dopravní stránku věci. Město Doksy uvádí, že parkování je na vybraných místech regulováno, včetně centrálního parkoviště u Máchova jezera v sezonním režimu; některá místa jsou určena rezidentům, podnikatelům nebo zaměstnancům. To je přesně typ opatření, které návštěvník někdy vnímá jako obtěžování, ale místní jako nutnost.

A Jizerské hory? Stačí se podívat na Bedřichov. Parkování je zde řízené, cenově odstupňované a obec zveřejňuje i obsazenost parkovišť. Není to samoúčelná šikana motoristů. Je to pokus zvládnout nápor lidí v krajině, kde nelze donekonečna přidávat auta.

Domácí dovolená jako zelenější volba? Ano, ale ne automaticky

Často se říká, že dovolená v Česku je ekologičtější než let k moři. V mnoha případech to bude pravda. Kratší vzdálenost, méně létání, možnost jet vlakem nebo autobusem, menší uhlíková stopa dopravy.

Jenže šetrnost dovolené neurčuje jen vzdálenost. Určuje ji i způsob cesty, chování na místě a tlak na konkrétní území. Rodina, která jede vlakem na týden mimo hlavní sezonu, chodí pěšky, nakupuje lokálně a drží se značených tras, zanechá jinou stopu než čtyři auta přijíždějící na jeden den k přeplněnému parkovišti, s obědem v jednorázových obalech a výletem mimo značenou cestu.

Evropská i mezinárodní debata o turismu se dnes stále víc posouvá od prostého „přiveďme víc návštěvníků“ k otázce, jak návštěvníky rozprostřít v čase a prostoru, jak omezit tlak na nejvytíženější místa a jak zapojit místní obyvatele do rozhodování. OECD upozorňuje, že diverzifikace nabídky, přesun návštěvnosti do méně známých lokalit a podpora cest v různých částech roku mohou pomoci rozkládat přínosy a zároveň zmírnit tlak na bydlení, infrastrukturu, služby a životní prostředí. Rada EU v květnu 2026 zdůraznila potřebu řešit současně negativní dopady přetížených destinací i slabý turismus v méně známých regionech.

To je důležité i pro Česko. Cílem nemá být jen přivést do Jizerských hor další lidi. Cílem má být, aby část lidí objevila Lužické hory, méně známé části Českého ráje, menší města, muzea, lokální akce, cyklotrasy mimo hlavní nápor a termíny mimo největší špičku.

Turismus není úspěšný tehdy, když je všude narváno. Úspěšný je tehdy, když z něj region žije a zároveň se v něm dá normálně žít.

Kritická otázka: prodáváme Česko víc, než ho umíme spravovat?

Stát i kraje mají přirozený zájem propagovat cestovní ruch. Turisté utrácejí, podniky vydělávají, regiony se zviditelňují, vznikají pracovní místa. To všechno je legitimní.

Problém nastává ve chvíli, kdy propagace běží rychleji než infrastruktura. Když se místo objeví v kampani, v televizi nebo na sociálních sítích, lidé přijedou. Ale pokud zároveň nepřibude parkování, záchytná doprava, toalety, odpadkové koše, údržba cest, jasná pravidla, terénní informování a dohoda s místními, vznikne konflikt.

Turismus se často prodává jako čistý příjem. Ve skutečnosti je to směna. Návštěvník přinese peníze. Místo mu poskytne krajinu, služby, bezpečí, komunikace, vodu, prostor, úklid a trpělivost místních.

Proto by každá silnější turistická kampaň měla mít druhou polovinu: kdo zaplatí dopady? Kdo posílí veřejnou dopravu? Kde budou lidé parkovat? Kdo uklidí? Kdo vysvětlí pravidla? Jak se změří, jestli turistika místním víc pomáhá, nebo víc vadí?

Poplatek z pobytu není trest, ale pojistka

Mnoho lidí vnímá turistický poplatek jako další drobnou nepříjemnost na účtence. Jenže správně nastavený poplatek z pobytu dává smysl. Turista používá obecní prostor, dopravu, úklid, osvětlení, informační systém, někdy i veřejné toalety, parkování nebo záchrannou infrastrukturu. Je proto logické, aby část nákladů nesla i návštěva, ne jen místní obyvatel.

Zákonný strop 50 Kč za započatý den pobytu ale zároveň ukazuje limit systému. V drahé horské nebo rekreační destinaci nemusí několik desítek korun pokrýt skutečné náklady na sezonní nápor. Navíc poplatek dopadá hlavně na registrované ubytování. Tam, kde existuje šedá ekonomika nebo neformální krátkodobé pronájmy, obce o část příjmů přicházejí.

Otázka tedy zní: vybírá se férově, platí ho všichni, kdo mají, a vrací se peníze viditelně do služeb, které turistika zatěžuje?

Jak si vybrat dovolenou doma, aby dávala smysl

Pro běžného čtenáře je nejdůležitější praktická část: jak si užít Česko, nezaplatit zbytečně moc a nepřispívat k chaosu.

Nejprve si vyberte termín. Největší tlak bývá o víkendech, svátcích a v nejznámějších místech. Pokud můžete jet od neděle do čtvrtka, mimo hlavní špičku nebo na začátku a konci prázdnin, často získáte lepší cenu i lepší zážitek.

Druhá rada: nejezděte jen podle deseti nejhezčích fotek z internetu. Jakmile místo žije na sociálních sítích, často žije i v zácpě. Hledejte druhou volbu: méně známou vyhlídku, jiný nástup na trasu, menší muzeum, lokální koupaliště, obecní slavnost, menší stezku, jiný úsek cyklotrasy.

Třetí: parkování řešte předem. Když obec zveřejňuje obsazenost parkovišť nebo má sezonní režim, respektujte ho. „Zaparkujeme nějak“ je přesně ta věta, která turistiku mění v problém. Auto odstavené na louce, v zákazu nebo před vjezdem není dobrodružství, ale přenesení vlastního pohodlí na cizí účet.

Čtvrtá: počítejte s celkovou cenou, ne jen s ubytováním. Levný penzion daleko od všeho může znamenat vyšší náklady na dopravu. Drahé ubytování v centru může ušetřit parkování, čas a nervy. Levná dovolená není vždy ta s nejnižší cenou za noc.

Pátá: neberte přírodu jako kulisu bez pravidel. Pes na vodítku, odpadky v batohu, chůze po značených cestách, žádný hluk v klidových zónách, žádné rozdělávání ohně mimo povolená místa. To nejsou drobnosti pro úředníky. To je rozdíl mezi místem, které vydrží, a místem, které se pod náporem zničí.

Šestá: utrácejte lokálně. Když už do regionu jedete, má větší smysl dát peníze místní restauraci, cukrárně, muzeu, průvodci, řemeslníkovi nebo farmářskému obchodu než jen projet krajem s vlastním jídlem v kufru a nechat po sobě plný koš.

Sedmá: nečekejte, že každé místo má zvládnout všechno. Malá horská obec není nákupní centrum. Nemá nekonečné parkoviště, toalety na každém rohu a kapacitu na tisíce lidí denně. Pokud chcete pohodlí velkého resortu, musíte počítat s cenou. Pokud chcete malebnost malé obce, musíte respektovat její limity.

Co má dělat stát, kraje a obce

Pokud má být domácí turistika přínosem, nestačí lidem říkat „jezděte po Česku“. Veřejná správa musí dělat tři věci najednou.

Za prvé měřit. Nejen počty hostů a přenocování, ale také zatížení parkovišť, stezek, odpadového hospodářství, záchranných zásahů, veřejné dopravy a spokojenost místních. Číslo o návštěvnosti je bez čísla o nákladech jen polovina pravdy.

Za druhé řídit návštěvnost. To znamená záchytná parkoviště, sezónní dopravu, jasné informace, cenové motivace, rozložení návštěvníků mimo špičku, podporu méně přetížených míst a odvahu říct: sem už dnes nejezděte, je plno.

Za třetí vracet peníze do místa. Pokud turistika generuje příjmy, místní mají vidět výsledek: lepší cesty, čistší veřejný prostor, toalety, odpadové koše, bezpečnější provoz, udržované stezky, smysluplné parkování, lepší služby. Jinak se z turismu stane jen hluk, který vydělává někomu jinému.

Dovolená doma může být výhra. Ale ne sama od sebe

Léto v Česku má obrovskou výhodu: je blízko. Člověk může jet na hory, k vodě, do skal, do muzea, na festival, na cyklostezku, do kempu nebo do města a nemusí překročit hranice. Pro rodiny, seniory i lidi s menším rozpočtem je to často nejlepší volba.

Jenže domácí dovolená není automaticky levná, udržitelná ani nevinná. Může být skvělá, když se plánuje rozumně. Může být drahá, když se jede do nejvytíženější lokality v nejvytíženější termín. Může být šetrná, když člověk používá veřejnou dopravu, respektuje pravidla a utrácí lokálně. A může být zatěžující, když se na jedno místo nahrnou tisíce aut a každý si řekne: já jsem tady jen na chvíli.

Závěr je jednoduchý. Česko není náhradní dovolená pro ty, kteří nejedou k moři. Je to plnohodnotná destinace. Právě proto si zaslouží lepší zacházení — od turistů, obcí, krajů i státu. Pokud chceme, aby se do Jizerských hor, Českého ráje, Krkonoš nebo k Máchovu jezeru dalo jezdit i za deset let, musíme se přestat ptát jen „kolik lidí přijelo“. Musíme se ptát také „kolik toho místo unese“.

Otázky a odpovědi

Je dovolená v Česku levnější než zahraničí?
Často ano, ale ne automaticky. Podle průzkumu CzechTourismu je průměrný plánovaný rozpočet na letní dovolenou v Česku nižší než u zahraniční dovolené, ale rodiny musí počítat s ubytováním, jídlem, dopravou, vstupy i parkováním.

Opravdu roste zájem o dovolenou v Česku?
Průzkum CzechTourismu pro léto 2026 ukazuje růst plánů na tuzemskou dovolenou. Tvrdá statistická data zatím potvrzují silný rok 2025 a růst ubytování v 1. čtvrtletí 2026, ale konečná letní čísla za rok 2026 ještě nejsou k dispozici.

Kdo na domácí turistice vydělává?
Ubytovatelé, restaurace, atrakce, dopravci, obchody, kulturní cíle, lokální služby a částečně také obce prostřednictvím poplatku z pobytu.

Kdo nese náklady turistického náporu?
Obce, místní obyvatelé, příroda, dopravní infrastruktura, odpadové hospodářství, záchranné složky a správci turistických lokalit.

Jak cestovat po Česku ohleduplněji?
Vyhněte se největším špičkám, ověřte parkování předem, využijte veřejnou dopravu, držte se značených tras, neodkládejte odpadky a utrácejte u místních služeb.

Co znamená únosná turistika?
Taková návštěvnost, která přináší regionu peníze a život, ale nezničí přírodu, neucpe dopravu, nepřetíží obce a nezhorší místním lidem běžný život.

Zdroje a kontext
[1] CzechTourism: Léto letos patří Česku. Češi chtějí bezpečí, pohodu i zážitky, 22. května 2026.
https://www.czechtourism.cz/cs-CZ/Novinky/Archiv/2026/05/Cesi-zustavaji-pres-leto-doma-Roste-zajem-o-dovole
[2] CzechTourism: V Česku se loni ubytovalo téměř 23,6 milionu hostů, 9. února 2026.
https://www.czechtourism.cz/cs-CZ/3cc49981-ee87-4777-a17c-8ac33a2f5e76/article/v-cesku-se-loni-ubytovalo-temer-23-6-milionu-hostu
[3] Český statistický úřad: Návštěvnost hromadných ubytovacích zařízení.
https://csu.gov.cz/navstevnost-hromadnych-ubytovacich-zarizeni
[4] Český statistický úřad: Satelitní účet cestovního ruchu.
https://csu.gov.cz/satelitni_ucet_cestovniho_ruchu
[5] Český statistický úřad: Indexy spotřebitelských cen – inflace, květen 2026.
https://csu.gov.cz/rychle-informace/indexy-spotrebitelskych-cen-inflace-kveten-2026
[6] Správa KRNAP: Analýza návštěvnosti – v roce 2025 Krkonoše navštívilo více než 4,1 milionu lidí, 26. ledna 2026.
https://www.krnap.cz/aktuality/tz-analyza-navstevnosti-v-roce-2025-krkonose-navstivilo-vice-nez-4-1-milionu-lidi-coz-je-pres-12-7-milionu-navstevodnu/
[7] Český ráj: Návštěvnost v Českém ráji roste, turistické cíle přilákaly statisíce návštěvníků, 23. března 2026.
https://www.cesky-raj.info/aktuality/navstevnost-v-ceskem-raji-roste-turisticke-cile-prilakaly-statisice-navstevniku
[8] Město Doksy: Parkování a povolení k vjezdu.
https://www.doksy.com/parkovani-a-povoleni-k-vjezdu
[9] Obec Bedřichov: Parkování v Bedřichově.
https://www.bedrichov.cz/redakce/index.php?clanek=292264&lanG=cs&slozka=290628
[10] Liberecký kraj / Sdružení Český ráj: Program rozvoje cestovního ruchu v Libereckém kraji 2025–2030.
https://sdruzeni.cesky-raj.info/program-rozvoje-cestovniho-ruchu-libereckeho-kraje
[11] Zákon č. 565/1990 Sb., o místních poplatcích – poplatek z pobytu.
https://www.zakonyprolidi.cz/cs/1990-565
[12] Ministerstvo pro místní rozvoj: Turistické cíle v Česku lákají miliony návštěvníků, červen 2026.
https://www.mmr.gov.cz/cs/ostatni/web/novinky/turisticke-cile-v-cesku-lakaji-miliony-navstevniku
[13] OECD: OECD Tourism Trends and Policies 2024.
https://www.oecd.org/en/publications/2024/07/oecd-tourism-trends-and-policies-2024_17ff33a3.html
[14] Rada EU: Strategic guidelines for a sustainable and competitive tourism sector, 28. května 2026.
https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2026/05/28/the-council-sets-strategic-guidelines-for-a-sustainable-and-competitive-tourism-sector/